BG
11.4.2022 г.
Официален вестник на Европейския съюз
C 158/15
2.
Второ основание, изведено от нарушение на задълженията за съдействие и за полагане на грижа, посочени в член 24 от Правилника.
Жалбоподателката твърди, че при прехвърлянето на техните пенсионни права от националната система към ПКЕС длъжностните лица поначало получават от Комисията таблица, в която се уточнява, че имат право на възстановяване на небонифицирания актюерски еквивалент на внесените суми в тяхната национална схема по произход, които не са отчетени в пенсионната схема на Съюза.
Освен това възстановяването се извършва поначало без ограничения, нито особени постъпки.
Според жалбоподателката обаче тя не е получила нито тази таблица, нито никакво възстановяване. 3.
Трето основание, изведено от нарушение на принципа на равно третиране и на недопускане на дискриминация.
Жалбоподателката счита, че съществува необоснована с обективен критерий дискриминация между някои длъжностни лица, на които се предоставя възстановяване при прехвърлянето на техните пенсионни права и други, за които това не е така. 4.
Четвърто основание, изведено от извъндоговорната отговорност поради наличието на неоснователно обогатяване в ущърб на жалбоподателката.
Жалба, подадена на 28 февруари 2022 г. — Baert/Комисия (Дело T-111/22) (2022/C 158/18) Език на производството: френски Страни Жалбоподател: Rhonny Baert (Дайнзе, Белгия) (представители: D. Grisay и A. Ansay, адвокати) Ответник: Европейска комисия Искания Жалбоподателят моли Общия съд: — да приеме настоящите жалба за отмяна и иск за извъндоговорна отговорност; — да ги обяви за допустими и вследствие на това: — като главно искане, — да обяви жалбата за отмяна за основателна и да постанови, че имплицитният отказ на органа по назначаването (ОН) от 28 февруари 2022 г., както и решението на Европейската комисия от 21 декември 2016 г. (становище за определяне) са нищожни поради това че: — член 77 от Правилника за длъжностните лица и член 11 от Приложение VIII към Правилника, на които е основано становището за определяне от 21 декември 2016 г., са незаконни; — като не е предложила на жалбоподателя в своето становище за определяне от 21 декември 2016 г. никакво възстановяване на неотчетените от компетентния европейски орган пенсионни права, Европейската комисия не е изпълнила задължението си за полагане на грижа; — като не е предложила на жалбоподателя в своето становище за определяне от 21 декември 2016 г. никакво възстановяване на неотчетените от компетентния европейски орган пенсионни права, Европейската комисия е нарушила принципа на равно третиране и на недопускане на дискриминация; — и да върне преписката на ОН, който да определи сумата, която да се възстанови на жалбоподателя; — при условията на евентуалност, — да обяви за основателен иска за обезщетение, основан на неоснователно обогатяване, поради това че жалбоподателят е обеднял с размера на пенсионните си права в неговата национална пенсионна схема, които не са били взети предвид от компетентния орган на Съюза, и които корелативно са обогатили пенсионната каса на Европейския съюз; — да осъди Комисията да обезщети понесената от жалбоподателя финансова вреда, оценена към деня на подаване на настоящата жалба на сумата 31 066,80 EUR за главницата или най-малкото на 39,18 % от периодичните просрочени плащания, получени от Комисията от 1 февруари 2017 г. нататък, увеличена със същия процент за бъдещите просрочени плащания;