BG
C 158/14
Официален вестник на Европейския съюз
11.4.2022 г.
Жалба, подадена на 28 февруари 2022 г. — Kremer/Комисия (Дело T-110/22) (2022/C 158/17) Език на производството: френски Страни Жалбоподател: Christiane Kremer (Брюксел, Белгия) (представители: D. Grisay и A. Ansay, адвокати) Ответник: Европейска комисия
Искания Жалбоподателката моли Общия съд: — да приеме настоящите жалба за отмяна и иск за извъндоговорна отговорност; — да ги обяви за допустими и вследствие на това: — като главно искане, — да обяви жалбата за отмяна за основателна и да постанови, че решението за отхвърляне поради недопустимост на органа по назначаването (ОН) от 24 февруари 2022 г. е нищожно поради това, че: — член 77 от Правилника за длъжностните лица и член 11 от Приложение VIII към Правилника, на които е основано изпратеното до жалбоподателката становище за определяне, са незаконни; — като не е предложила на жалбоподателката в своето становище за определяне никакво възстановяване на неотчетените от компетентния европейски орган пенсионни права, Европейската комисия не е изпълнила задължението си за полагане на грижа; — като не е предложила на жалбоподателката в своето становище за определяне никакво възстановяване на неотчетените от компетентния европейски орган пенсионни права, Европейската комисия е нарушила принципа на равно третиране и на недопускане на дискриминация; — и да върне преписката на ОН, който да определи сумата, която да се възстанови на жалбоподателката; — при условията на евентуалност, — да обяви за основателен иска за обезщетение, основан на неоснователно обогатяване, поради това, че жалбоподателката е обедняла с размера на пенсионните си права в нейната национална пенсионна схема, които не са били взети предвид от компетентния орган на Съюза, и които корелативно са обогатили пенсионната каса на Европейския съюз; — да осъди Комисията за обезщети двете финансови вреди, претърпени от жалбоподателката, оценени към деня на подаване на настоящата жалба на сумата от 55 401,07 EUR за главницата. — да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
Основания и основни доводи Жалбоподателката изтъква четири основания в подкрепа на жалбата. 1.
Първо основание, изведено от възражение за недопустимост на член 77, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилника“) и на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника.
Жалбоподателката изтъква, че горепосочените разпоредби предвиждат, че длъжностното лице трябва да вземе решението да прехвърли своите пенсионни права, придобити в рамките на националната система, към пенсионната каса на Европейския съюз (наричана по-нататък „ПКЕС“) в срок от десет години от постъпването на служба в институциите на Европейския съюз.
Едва обаче в момента на неговото излизане в пенсия длъжностното лице, извършило прехвърляне, може да правилно да измери значимостта на неговото евентуално прехвърляне, по-конкретно поради правилото, което ограничава размера на пенсиите до 70 %.
Въз основа на това жалбоподателката заключава, че това правило поражда разлика в третирането в сравнение с длъжностно лице с кариера изцяло в рамките на европейската система в нарушение на принципа на недопускане на дискриминация.