C 152/46
SV
Europeiska unionens officiella tidning
6.4.2022
partnerskap mellan EU, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter, industrin och andra berörda parter.
Återhämtnings­ strategin kommer också att stärka mekanismen för en rättvis omställning, som är till stöd för regioner som är beroende av resurs- och energiintensiva industrier och som genomgår strukturella förändringar.
3.
Allmänna kommentarer 3.1 EU:s återhämtningsplan utgör en central del i den hållbara omställningen till en koldioxidsnål och digitaliserad ekonomi och belyser det faktum att EU:s strävan efter att uppnå en grön och digital omställning, utöver politiskt engagemang och/eller gyllene regler, kräver politiskt ansvar.
Kommittén är positiv till de föreslagna centrala flaggskeppsområdena, som kommer att rikta investeringarna mot några av de mest relevanta områdena när det gäller att uppnå FN:s mål för hållbar utveckling, samtidigt som man säkerställer att de klimatmål som fastställs i EU-lagstiftningen för 2030 (en minskning av växthusgasutsläppen på minst 55 % jämfört med 1990) och 2050 (nettonollutsläpp av växthusgaser) uppnås.
3.2 Pandemin har skapat ett behov av att staka ut en gemensam väg där reglerna fastställs globalt och tillämpas enhetligt av alla regioner, för att man på så sätt ska kunna ta itu med den potentiella risken för fragmentering som följer av att resurser fördelas på många olika sätt.
Den kris som förorsakats av pandemin och behovet av att ställa om till en hållbar, motståndskraftig och flexibel ekonomi skulle kunna göra detta till ett utmärkt tillfälle att fastställa regler som säkerställer lika villkor i EU.
3.3 I detta syfte måste den svåra situation som de resurs- och energiintensiva industrierna befinner sig i bedömas ordentligt, tillsammans med de konsekvenser som varaktigheten hos dessa förhållanden skulle kunna få för den europeiska ekonomin som helhet.
De resurs- och energiintensiva industriernas bidrag till EU:s bruttonationalprodukt (BNP) bör beaktas, liksom att de är ledande inom innovation, skapar arbetstillfällen av hög kvalitet och bidrar till ett långsiktigt välbefinnande för hela samhället.
En stark offentlig sektor behöver drivkraften hos den privata sektorn.
Kommittén är dock bekymrad över bristen på precision beträffande dessa industrier i vissa redan godkända nationella återhämtnings- och resiliensplaner, eftersom det händer att investeringar styrs om till andra ekonomiska sektorer.
3.4 Det är också viktigt att beakta att de resurs- och energiintensiva industrierna kan fungera som drivkrafter för forskning och utveckling, eftersom de utgör ett viktigt område där innovationer på laboratorienivå utvecklas i industriell skala.
3.5 De resurs- och energiintensiva industrierna hör möjligen till dem som bidrar mest till den industriella omställning som kommer att säkra ett koldioxidsnålt Europa.
Industrin bör öka sina ansträngningar för att utveckla och införa koldioxidsnåla tillverkningsprocesser och främja dem längs de komplexa leveranskedjorna.
Utan detta arbete, som bedrivs både internt och externt, kommer det att bli svårt att uppnå de viktiga men ambitiösa mål som fastställs i Parisavtalet, samt EU:s egna mål.
3.6 Automatisering och digitalisering kommer att spela en avgörande roll när det gäller att åstadkomma denna industriella omställning.
Begreppen får dock inte blandas ihop: omställningen är målet, digitaliseringen är verktyget.
Genom att digitala lösningar införs kommer människors sätt att tänka, fatta beslut och agera att rationaliseras: digitalisering måste vara en prioritering inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens, men fokus bör ligga på hur dessa verktyg möjliggör en effektivare hantering av de utmaningar som vi står inför.
3.7 Den digitala omställningen kommer att kräva att teknik som tillämpats på pilot- eller laboratorienivå utvecklas i industriell skala.
De offentliga och privata partnerskapen bör därmed inriktas på forskning, utveckling och innovation.
Investeringarna bör inriktas på teknik som tidigt visar på de innovativa lösningarnas skalbarhet, genomförbarhet och tillförlitlighet i de övre delarna av värdekedjorna och samtidigt är förenlig med hållbarhetsmålen.
Man kommer dessutom att behöva planera för en omställningsperiod, under vilken innovativa lösningar utvecklas i industriell skala.
3.8 För att denna situation ska kunna hanteras på ett effektivt sätt bör omställningen bygga på den sakkunskap som förvärvats, de resurser som redan finns och de potentiella synergieffekter som kan uppstå.
Omvandlingen omfattar innovation, uppfinningar, design, konstruktion och även utveckling, men detta innebär inte nyskapande som sådant.
3.9 Kommittén är medveten om de investeringar som omställningen kommer att kräva.
Faciliteten för återhämtning och resiliens och Next Generation EU bör inte ses som något universalmedel.
De resurs- och energiintensiva industriernas omvandling för att hantera den gröna och den digitala omställningen kommer att kräva en mycket omfattande investeringsplan som mobiliserar ett stort antal ytterligare finansieringskällor (t.ex. statligt stöd, viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, nya egna medel för EU-budgeten, framtida intäkter från EU:s utsläppshandelssystem och privata investeringar).
I detta avseende är det ytterst viktigt att förena industri- och energipolitiken med klimatpolitiken, i syfte att mobilisera alla de enorma investeringar som krävs för att ställa om till en koldioxidfri ekonomisk modell.