C 152/130
SV
Europeiska unionens officiella tidning
6.4.2022
3.8 Den delegerade taxonomiförordningen om begränsning av klimatförändringar kan, om den godkänns av rådet och parlamentet, styra framtida investeringar mot hållbara tillgångar, den kategori dit förnybar energi räknas.
Det är först när snedvridningen av konkurrensen mellan energikällorna undanröjts som förnybar energi kan konkurrera fritt på marknaden.
I väntan på en sådan lösning välkomnar EESK kommissionens strategi, som förhindrar att den förnybara energin halkar efter.
4.
Särskilda kommentarer till direktivtexten a) Frågan om huruvida de föreslagna målen bör vara bindande 4.1 EESK upprepar sin kritik (7) mot att översynen av direktivet inte innehåller några bindande nationella mål, till skillnad från översynen från 2009.
Även om EU uppnått sitt mål om 20 % förnybar energi fram till 2020 har vissa medlemsstater inte nått sina mål, medan andra endast lyckats nätt och jämnt (8), genom att dra nytta av de särskilda ekonomiska förhållanden som orsakats av hälsokrisen, som fått vissa nationella ekonomier att avstanna.
Detta exempel illustrerar svagheten i den nuvarande styrningsramen, där medlemsstaterna endast uppmanas att nå sina nationella mål.
EESK uppmanar ministerrådet, Europaparlamentet och kommissionen att återuppta diskussionen om att fastställa bindande nationella mål, om lämplig energistyrning och/eller, åtminstone, om strängare åtgärder mot medlemsstater som inte uppnår målen, för att säkerställa att de nationella ambitionerna uppnås.
Här går direktivet så långt som frivilliga åtgärder kan gå.
Samtidigt som flera medlemsstater har överträffat sina prognoser för 2020 finns det en risk för att en kapplöpning mot botten uppstår, vilket skulle kunna få de medlemsstater som kommit längst att tappa motivationen på grund av bristande vilja hos vissa av de övriga medlemsstaterna samt avsaknaden av konsekvenser.
4.2 Det nya bindande målet på 40 % förnybar energi år 2030 (mot tidigare 32 %) gäller den totala energiförbrukningen och inte bara elförbrukningen.
EESK välkomnar att kommissionen föreslagit det mest ambitiösa målet inom det intervall som anges i klimatmålsplanen (38–40 %) för att uppnå det nya målet att minska växthusgasutsläppen med 55 % till 2030.
Detta visar att EU:s verkställande organ har för avsikt att påskynda utvecklingen av grön teknik, vilket EESK välkomnar.
Denna större andel förnybar energi i medlemsstaternas elmix kommer dock att få konsekvenser för energi- och elförbrukningen (9), eftersom andelen av energiförbrukningen förväntas minska fram till 2050.
Det är viktigt att uppdatera scenarierna för 2050 mot bakgrund av de nya målen, i synnerhet genom att man förtydligar den roll som ellagring kan komma att spela i framtiden och som kommer att behöva utvecklas snabbare än väntat, eller energisparandets roll, bland annat vissa beteenden som har blivit mer framträdande i och med hälsokrisen.
4.3 Detta nya mål kommer dock att visa sig vara mycket ambitiöst för vissa medlemsstater.
Vid en tidpunkt då utfasningen av fossila bränslen i byggnadssektorn släpar efter i många medlemsstater stöder EESK den föreslagna strategin med ökade sektorsvisa insatser, t.ex. att integrera förnybar energi i uppvärmnings- och kylningssektorn.
Det stämmer att det fanns ett omedelbart behov av ett specifikt mål på 49 % energi från förnybara energikällor i byggsektorn, som anges i den nya artikeln 15a.
EESK ifrågasätter dock att ett sådant mål inte är bindande.
Byggnadssektorn kommer att behöva minska sina utsläpp med 60 % fram till 2030 och bli koldioxidneutral 2040 för att kunna nå målen i den europeiska gröna given.
Med tanke på att många medlemsstater kan komma att ha svårt att uppnå detta mål understryker EESK att det är viktigt att från 2025 utnyttja medel från sociala klimatfonden.
Detta bör göra det möjligt att påskynda renoveringen av både offentliga och privata byggnader och därmed hejda det växande fenomenet med energifattigdom, som drabbar över 30 miljoner människor i EU.
Oavsett om det rör sig om finansiering från den framtida sociala klimatfonden eller, på ett mer allmänt plan, från andra stödmekanismer, bör en mekanism för spårning införas i syfte att säkerställa att denna finansiering verkligen anslås för kampen mot klimatförändringarna.
Om medlen införlivas i de nationella budgetarna kommer det att vara omöjligt att effektivt kontrollera hur de beviljade resurserna används.
Dessa medel kommer utöver storskaliga projekt också att behöva inriktas på mindre projekt, där den ekonomiska vinsten i form av megawattimmar och koldioxidutsläpp är mer blygsam, men där inverkan på EU-medborgarna är lika stor eller ännu större.
EESK vill se att tilldelningskriterierna i de olika medlemsstaterna harmoniseras så mycket som möjligt när det gäller den del som ska avsättas för att engagera medborgarna i syfte att underlätta eventuella gränsöverskridande samarbeten.
4.4 EESK vill påpeka att utfasningen av fossila bränslen i industrisektorn för närvarande går alldeles för långsamt, trots att denna sektor var den första att bli föremål för successiva europeiska klimatplaner.
Konkret sett omfattas industriutsläppen av systemet för handel med utsläppsrätter.
På grund av att det finns ett system för gratis tilldelning som är alltför generöst medför över 90 % av industriföroreningarna ingen extra kostnad för de berörda företagen, vilket
(7) (8) (9)
7.
EUT C 246, 28.7.2017, s. 55.
Eurostat, Renewable energy statistics – Statistics Explained (europa.eu).
6_SV_ACT_part1_v3.pdf (europa.eu).