C 152/106
SV
Europeiska unionens officiella tidning
6.4.2022
1.7 När det gäller emittenter av gröna obligationer utanför EU anser EESK att tillgången till EU:s kapitalmarknader och vice versa bör baseras på en anpassning av taxonomierna mellan jurisdiktioner över hela världen.
EESK anser att detta är särskilt viktigt eftersom miljöutmaningar som klimatförändringarna inte kan hanteras av EU på egen hand.
Om det inte finns någon gemensam grund för taxonomianpassning med tredjeländer kommer kommissionens förslag till förordning om en frivillig standard för gröna obligationer sannolikt inte bli någon standard för den globala marknaden för gröna obligationer.
Den internationella plattformen för hållbar finansiering bör spela en nyckelroll när det gäller att skapa denna gemensamma grund genom att den fungerar som ett forum för dialog mellan politiska beslutsfattare.
1.8 Med tanke på det fortsatta behovet av att prioritera den gröna omställningen parallellt med socialt skydd och skydd av mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter, välkomnar EESK avslutningsvis det krav som ställs i EU-taxonomin att man i samband med investeringar ska leva upp till principen om att inte orsaka betydande skada och uppfylla vissa minimiskyddsåtgärder.
Detta kan dock begränsa omfattningen av taxonomianpassningen med tredjeländer, särskilt om sådana jurisdiktioner inte uppfyller de kriterier som är kopplade till principen om att inte orsaka betydande skada, till exempel inte erkänner rätten till kollektivförhandlingar.
Därför föreslår EESK en särskild övervakningskommitté som med deltagande av arbetsmarknadens parter ska övervaka dynamiken på marknaden för gröna obligationer.
2.
Allmänna kommentarer 2.1 Den 6 juli 2021 lade Europeiska kommissionen fram ett förslag till ny förordning om en frivillig europeisk standard för gröna obligationer.
Den föreslagna förordningen syftar till att göra EU:s finansiella system mer hållbart genom att skapa en ”gold standard” för gröna obligationer som kan jämföras med, och eventuellt anpassas till, andra marknadsstandarder.
2.2 Standarden för gröna obligationer skulle vara öppen för alla emittenter av gröna obligationer, inklusive privata, statliga och andra offentliga emittenter, samt omfatta emittenter även utanför EU.
2.3 Den föreslagna ramen skulle fastställa en frivillig standard för hur företag och offentliga myndigheter kan använda gröna obligationer för att anskaffa medel på kapitalmarknaderna för att finansiera projekt.
2.4 Enligt standardens regler ska emittenterna senast på obligationens förfallodag fördela alla intäkter från emissionen till verksamheter som uppfyller kraven i EU:s taxonomiförordning (EU) 2020/852 (1).
I förordningen fastställs miljömål, granskningskriterier och prestandatrösklar för ekonomisk verksamhet.
En ekonomisk verksamhet anses uppfylla kraven om den a) väsentligt bidrar till ett eller flera av miljömålen, b) inte medför någon betydande skada för andra miljömål och c) är förenlig med skyddsåtgärder på det sociala området och i fråga om styrning.
2.5 Gröna EU-obligationer skulle bidra till finansieringen av långsiktiga projekt (på upp till 10 år) så länge sådana projekt är anpassade till taxonomiförordningens miljömål.
2.6 Gröna EU-obligationer skulle granskas externt i syfte att säkerställa att de är förenliga med de krav som anges ovan, i synnerhet projektens taxonomianpassning.
Enligt förslaget ska externa granskare registreras hos Esma och löpande uppfylla villkoren för registrering.
2.7 I händelse av en ändring av EU-taxonomins tekniska granskningskriterier, som anges i taxonomiförordningen, efter en obligationsemission gör förslaget det möjligt för emittenter att fortsätta att kvalificera sig enligt befintliga kriterier i ytterligare fem år.
EESK anser dock att om en obligation anses vara ”grön” när den emitteras bör reglerna för hur intäkterna ska anslås inte kunna ändras.
I praktiken innebär detta att även om EU-taxonomins granskningskriterier ändras och obligationen inte längre uppfyller de nya kriterierna bör den förbli ”grön” under återstoden av sin löptid.
Detta torde bidra till stabila marknader för gröna obligationer.
2.8 Förslaget syftar också till att stärka investerarnas förtroende och skyddsåtgärder och minska riskerna för att projekt som finansieras med gröna obligationer inte uppnår miljömålen.
Emittenter av sådana obligationer skulle vara tvungna att genomföra regelbunden rapportering.
(1)
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13).