SV
6.4.2022
Europeiska unionens officiella tidning
C 152/105
Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeiska gröna obligationer (COM(2021) 391 final – 2021/0191 (COD)) (2022/C 152/17)
Föredragande: Philip VON BROCKDORFF
Remiss
Rådet, 12.8.2021 Europaparlamentet, 13.9.2021
Rättslig grund
Artiklarna 114 och 304 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
Ansvarig sektion
Ekonomiska och monetära unionen, ekonomisk och social sammanhållning
Antagande av sektionen
23.11.2021
Antagande vid plenarsessionen
8.12.2021
Plenarsession nr
565
Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster)
123/1/4
1.
Slutsatser och rekommendationer 1.1 Den ”frivilliga” EU-standarden för gröna obligationer skapar ett system som bygger på öppenhet och tillsyn.
Enligt ett sådant system skulle projekt som är i linje med EU-taxonomin för hållbar verksamhet vara berättigade till finansiering, och emittenter skulle behöva lämna ytterligare information både vid tidpunkten för emissionen och därefter genom regelbunden rapportering om hur intäkterna används och vilka effekter projektet har.
1.2 EESK anser att en EU-standard för gröna obligationer också kan innebära avsevärda ekonomiska fördelar för både emittenter och investerare.
Detta är möjligt eftersom förslaget syftar till att skapa en universell, trovärdig och förenklad mekanism för utfärdande av gröna obligationer, något som minimerar informationsasymmetrier, samtidigt som standarden höjer emittenternas anseende.
1.3 EESK anser att anpassningen av sådana obligationer till EU:s taxonomiförordning också gör dem lämpliga för finansiering av ekonomisk verksamhet som stöder omställningen till mer hållbara och koldioxidsnåla ekonomier.
1.4 Den föreslagna standarden skulle också bidra till att avsevärt minska den nuvarande osäkerheten vad gäller de typer av tillgångar eller utgifter som rimligen kan klassificeras som grön kapitalanvändning.
På grund av ovannämnda anpassning till EU-taxonomin anser EESK dock att det behövs tydlig vägledning från kommissionen som styr investerare mot europeiska gröna obligationer och projekt med positiv miljöpåverkan.
1.5 EESK anser att det är nödvändigt att tillämpa en enhetlig standard för emittenter i samtliga medlemsstater när gröna obligationer vidareutvecklas som en tillgångsklass.
Man bör dock inte underskatta den utmaning det innebär för emittenter att uppfylla normerna i EU-taxonomin.
Med all sannolikhet skulle de väga kostnaderna för en extern översyn mot fördelarna med att få tillgång till en bredare investerarbas.
En sådan situation måste undvikas där privata emittenter föredrar alternativa gröna obligationer och mindre betungande certifieringsförfaranden.
1.6 De föreslagna förfarandena för rapportering och efterlevnad kan också få oproportionerligt stora ekonomiska konsekvenser för små och medelstora företag, som kan komma att uppfatta att EU:s gröna standard är alltför bestraffande, och därmed hindra de gröna obligationerna från att växa ytterligare.
Även detta måste undvikas.
EESK rekommenderar därför en pragmatisk hållning när det gäller tillsyns- och rapporteringskraven.
Att undvika överreglering, även när det gäller företagsemittenter, skulle underlätta antagandet av EU-standarden för gröna obligationer för alla kapitalmarknader.
I ekonomier där fossila bränslen fasas ut anses företagsemittenter vara lika viktiga som kommissionens emission av gröna obligationer, och EESK anser att standarder som tillämpas på gröna obligationer som emitteras av den offentliga sektorn å ena sidan och av företagsemittenter å den andra måste konvergera.