C 152/76
SL
Uradni list Evropske unije
6.4.2022
4.10 Evropska unija mora okrepiti svoje zmožnosti za učinkovit boj proti dezinformacijam, ki jih sistematično širijo sovražne sile, pogosto pod vodstvom vlad nekaterih tretjih držav, zlasti Rusije, pa tudi Kitajske.
Za boj proti tej grožnji ne zadostuje priprava kodeksov ravnanja.
Nacionalne oblasti potrebujejo večjo podporo obveščevalnih služb, zato bi morale vlade deliti svoje podatke, pri tem pa upoštevati zgoraj omenjene težave nekaterih držav članic.
4.11 Ti ukrepi bi morali zagotoviti tudi dostopnost in razumevanje oseb z invalidnostjo, zlasti s senzorično oviranostjo ter psihosocialno in umsko prizadetostjo, ki so zlasti ranljive za lažne informacije.
4.12 Zdi se, da ima civilna družba premajhno vlogo.
Med sogovorniki, za katere Komisija meni, da bi lahko ukrepali, so večinoma platforme, mediji, raziskovalci in preverjevalci dejstev.
V boju proti dezinformacijam je treba priznati izjemno pomembno vlogo podjetij, ki lahko zaradi dezinformacijskih praks izgubijo veliko denarja ali svoj ugled, pa tudi sindikatov in združenj.
Organizacije civilne družbe uživajo široko legitimnost, kar je mogoče izkoristiti za boj proti dezinformacijam.
4.13 EESO ugotavlja, da se boj proti dezinformacijam večinoma osredotoča na vsebino v angleškem jeziku.
To je zlasti posledica dejstva, da je večina platform anglosaškega porekla.
Ker je videti, da je določene države ta pojav močno prizadel (Češka, Poljska, baltske države), bi bilo dobro okrepiti ukrepe v zvezi z vsebinami, ki niso v angleškem jeziku.
4.14 Na splošno EESO priporoča ukrepe, ki bi temeljili na preprečevanju in predvidevanju.
Ker se nenehno pojavljajo nova omrežja (Clubhouse), ker se za dezinformacije uporabljajo vse bolj izpopolnjena sredstva (globoki ponaredki) in ker so nekatere aplikacije oblikovane na način, ki je na meji med platformo in zasebnimi sporočili (Telegram), se je treba z ukrepi odzvati takoj, ko se zazna nova vrsta tveganja.
4.15 Kot je Evropsko računsko sodišče opozorilo v svojem poročilu z dne 3. junija 2021, na ravni EU še vedno ni načrta za izobraževanje o medijih, ki bi civilni družbi omogočilo boljše razumevanje informacij, ne glede na to, ali jih širijo tradicionalni ali spletni mediji.
Ta načrt, ki je v pristojnosti držav, je treba izvajati že od zgodnjega otroštva, da bi lahko najmlajši zelo hitro znali razlikovati med resničnimi in lažnimi informacijami, ki jih prejemajo.
4.16 EESO ugotavlja, da številni mediji, zlasti avdiovizualni, prepogosto gostijo osebe, ki se na njihovih platformah predstavljajo kot strokovnjaki, da bi povečali verodostojnost svojih mnenj.
Zato se močno priporoča skrbnejše preverjanje resničnosti akademskih kompetenc oseb, ki so povabljene, da v medijih predstavijo svoje strokovno mnenje.
V Bruslju, 9. decembra 2021 Predsednica Evropskega ekonomsko-socialnega odbora Christa SCHWENG