6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/75
3.5 V smernicah je ugotovljeno, da pri preverjanju informacij ni dovolj velike izmenjave informacij med državami EU.
Informacije, ki so v eni državi opredeljene kot lažne, lahko tako krožijo v drugi državi.
3.6 V smernicah je ugotovljeno, da je treba boj proti dezinformacijam okrepiti, ko gre za monetizacijo dezinformacij, in sicer z izbiranjem mest oglaševanja v digitalnem prostoru, zlasti v Google Ads.
3.7 Kodeks posebej poudarja politično oglaševanje.
Identiteta naročnika političnih oglasov je prepogosto nejasna, zato je treba izboljšati preglednost objavljenih oglasov.
To je v skladu s predlogom akta o digitalnih storitvah (9) (člen 30).
Komisija bo predlagala novo zakonodajo za večjo preglednost političnega oglaševanja.
4.
Posebne ugotovitve 4.1 EESO pozdravlja kakovostno delo Evropske komisije na področju boja proti dezinformacijam, zlasti postopno krepitev njenih ukrepov.
4.2 EESO ugotavlja, da je treba boj proti dezinformacijam vedno izvajati ob upoštevanju nujnosti varstva svobode izražanja.
4.3 Razprave med vsemi deležniki so začele dobivati konkretno podobo, zlasti s širokim pozivom predstavnikom akademskih krogov.
EESO ugotavlja, da je bil nujen poudarek na sektorju spletnega oglaševanja, kar je zdaj upoštevano.
4.4 EESO kot bistveno pomanjkljivost smernic za krepitev kodeksa o dezinformacijskih praksah izpostavlja, da se preveč osredotočajo na vsebino in njeno moderiranje, premalo pa na akterje, ki vsebino širijo.
Vsebina se nenehno spreminja, uporabljene platforme se razvijajo, medtem pa glavni akterji in cilji ostajajo v osnovi enaki.
Pristop mora bolj kot na odpravljanju temeljiti na preprečevanju, Komisija pa se mora pri delu bolj osredotočati na vzroke kot na posledice.
4.5 Za podobo peščice ideologov, sekt ali fanatikov se skriva izjemno donosen posel, povezan z dezinformacijami.
Evropska podjetja nevede porabijo več kot 400 milijonov EUR za strani z dezinformacijami (10).
Znano je, da se dezinformacije v glavnem ustvarjajo zaradi finančnih ciljev, ki se dosegajo zlasti s povezavami do drugih strani, kar omogoča ustvarjanje velike količine denarja od spletnega oglaševanja, pa tudi na podlagi posebnih pravil, ki omogočajo uveljavljanje pravic do javnih subvencij, zato bi morala Komisija spodbuditi oblikovanje nabora ekonomskih in finančnih orodij za boj proti dezinformacijam pri njihovem izvoru.
4.6 EESO ugotavlja, da številne platforme premalo objavljajo svoje metodologije za obravnavo dezinformacij, kar škoduje vsem evropskim akterjem v njihovem boju proti dezinformacijskim praksam.
Z zadovoljstvom pa ugotavlja, da so nekatere platforme (YouTube) očitno ta problem vzele resno.
4.7 Vpliv glavnih platform (Facebook, Twitter) nas ne sme zaslepiti pred dejstvom, da dezinformiranje najučinkoviteje poteka predvsem prek orodij, ki so širši javnosti manj znana, kot so VKontakte, Rumble, Odysee, Gab, Parler.
Te manjše platforme imajo manjše občinstvo, vendar lahko lažje ciljajo na določene skupine glede na regijo, starost ali kateri koli drug parameter.
Prav tako nimajo finančnih sredstev, s katerimi bi se lahko borile proti dezinformacijam, ki jih širijo, ali pa nimajo interesa za to in se sklicujejo na svobodo izražanja.
Dezinformacije pogosto izvirajo s platform, ki so bolj zaprte, nato pa hitro dosežejo širše občinstvo (11).
4.8 EESO meni, da so evropski ukrepi preveč razdrobljeni in neusklajeni.
Strukture se zdijo preveč ločene, zlasti kar zadeva glavna organa, in sicer evropsko opazovalnico digitalnih medijev in evropski StratCom.
Ustanovitev stalne delovne skupine, ki vključuje skupino evropskih regulatorjev za avdiovizualne medijske storitve (ERGA), bi morala olajšati izmenjavo informacij.
Vendar se EESO boji, da so njene možnosti za ukrepanje prešibke glede na obsežnost pojavov.
4.9 Nujno je boljše sodelovanje med državami članicami.
EU mora obenem upoštevati, da je svoboda medijev, ki je neločljiva od svobode izražanja, trenutno ogrožena v več državah članicah.
Enako velja za njihove pravosodne sisteme.
To nedvomno negativno vpliva na sposobnost teh držav za plodno sodelovanje, na primer na področju preverjanja dejstev, v skladu z vrednotami Unije in natančneje z načeli pravne države.
Vsako prizadevanje za boj proti dezinformacijam lahko zelo močno vpliva na temeljne pravice, ki jih je treba zagotoviti in braniti v vseh državah članicah.
(9) (10) (11)
COM(2020) 825 final, Evropska komisija, predlog uredbe o enotnem trgu digitalnih storitev, 15. december 2020.
Claudia Cohen, Des marques financent, malgré elles, la désinformation (Blagovne znamke nevede financirajo dezinformacije), Le Figaro, 5. avgust 2021.
Institute for public relations, Combating foreign disinformation on social media (Boj proti tujim dezinformacijam v družbenih omrežjih), Rand corporation, 28. julij 2021.