6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/3
3.2 Veliko je sicer še vedno govora o spletnih in nespletnih prodajnih kanalih, vendar najuspešnejša podjetja spletno in nespletno okolje uspešno združujejo v večkanalne sisteme in tako potrošnikom ponujajo eno samo izkušnjo.
Posledično se povečuje konkurenca med različnimi poslovnimi modeli ter zagotavljajo večja izbira in preglednost za potrošnike, delovna mesta in rast.
3.3 Eden največjih izzivov, s katerimi se spoprijema maloprodajni sektor, so neenaki konkurenčni pogoji na spletu v primerjavi s trgovci iz tretjih držav.
Komisija je nekatera od teh vprašanj že obravnavala v različnih pobudah.
Mediji pogosto poročajo o tem, da proizvodi, ki prihajajo izven EU in jih na spletu prodajajo trgovci iz tretjih držav, niso v skladu s pravili EU ali da gre celo za nevarne proizvode.
To ustvarja nelojalno konkurenco trgovcem s sedežem v EU, ki izpolnjujejo pravila EU, v skladu s katerimi je treba zagotoviti varnost proizvodov, ki se prodajajo potrošnikom, in spoštovati pravice potrošnikov.
To težavo zaostrujejo pomanjkljiv nadzor trga in pomanjkljive carinske kontrole, pa tudi visoki stroški izpolnjevanja obveznosti za trgovce, ki delujejo v skladu z zakonom.
Potrošniki se težko uprejo skušnjavi, ki jo predstavljajo nižje cene.
Po podatkih iz študije iz leta 2020 je skoraj 70 % potrošnikov EU, ki opravljajo čezmejne nakupe, kupilo proizvode iz Kitajske; ta delež je leta 2014 znašal le približno 15 % (1).
3.4 Trgovci na drobno in na debelo posegajo po inovacijah, prilagoditvah in poskusnih rešitvah, da bi raziskali nove proizvode, storitve in poslovne modele ter tako sledili povpraševanju potrošnikov.
Pred pandemijo COVID-19 več kot dve tretjini trgovcev na drobno nista poslovali prek spleta, pandemija pa je razkrila, kako so večkanalni sistemi pomembni za preživetje številnih podjetij, med katerimi so med drugim zlasti malo- in veleprodajna mala in srednja podjetja.
3.5 Z digitalnimi inovacijami se izboljšuje konkurenčnost Evrope na globalni ravni.
Polovica evropskih potrošnikov že kupuje prek spleta, pri čemer letno porabi 424 milijard EUR (2), vendar se delež nakupov, opravljenih prek spleta, močno razlikuje glede na vrsto proizvoda; danes le 15 % potrošnikov opravlja čezmejne nakupe in le 7 % malih in srednjih podjetij prodaja zunaj svoje države.
Evropa potrebuje zanesljivo in ambiciozno digitalno politiko za ta sektor, da bi izkoristila te priložnosti in zagotovila, da bodo pri tem vključena vsa podjetja, da se izboljšajo delovni pogoji njihovih delavcev, da potrošniki jasno prepoznajo koristi postopka digitalizacije maloprodajnega sektorja po vsej Evropi in da se v vseh prodajnih kanalih ohrani visoka raven varstva potrošnikov.
4.
Zeleni prehod 4.1 Med krizo zaradi COVID-19 se je pokazalo, da potrošniki bolj povprašujejo po trajnostnih proizvodih in načinih poslovanja.
Trgovci na drobno in na debelo so bili bistven vezni člen s končnimi potrošniki ter so imeli ključno vlogo pri napovedovanju in spodbujanju povpraševanja po bolj trajnostnih proizvodih in embalaži ter po proizvodih in embalaži, ki jih je mogoče reciklirati in/ali ponovno uporabiti.
Trgovci na drobno in na debelo so več let dejavno spodbujali trajnostno potrošnjo in zmanjševanje emisij CO2 v okviru svojega poslovanja in dobavnih verig, a so se pri uresničevanju tega prehoda spoprijemali z izzivi, saj gre za sektor z visokimi fiksnimi stroški in nizkimi maržami.
4.2 Maloprodajni sektor bistveno prispeva k zbiranju in recikliranju odpadkov.
Sistemi razširjene odgovornosti proizvajalca temeljijo na obsegu posameznih tokov odpadkov, ki jih podjetja povzročijo z dajanjem proizvodov na trg, na katerem poslujejo.
Ta odgovornost ni povsem jasna, kadar gre za proizvode, ki jih na trg dajejo trgovci, ki v EU nimajo fizičnega sedeža, ali kadar te proizvode kupujejo potrošniki iz EU prek neposrednega uvoza.
Stroške recikliranja ali odstranjevanja odpadkov, nastalih s proizvodi, ki postanejo del toka odpadkov, v tem primeru krijejo evropski trgovci na drobno.
To vključuje tudi odpadke, ki jih ustvarijo subjekti iz tretjih držav, ki ne plačajo ničesar.
Okrepiti je treba sodelovanje med shemami odpadne električne in elektronske opreme (OEEO) in spletnimi trgovci s sedežem zunaj EU ter sprejeti ukrepe za to, da bi se ta podjetja seznanila s svojimi obveznostmi, ki izhajajo iz shem razširjene odgovornosti proizvajalca.
Za večjo preglednost učinkov spletnega nakupovanja je ključna tudi ozaveščenost potrošnikov o postopkih in stroških recikliranja.
5.
Znanja in spretnosti 5.1 EESO podpira skupno izjavo z dne 8. aprila (3), v kateri se socialni partnerji iz malo- in veleprodajnega sektorja, združeni v sindikalni mreži UNI Europa in organizaciji EuroCommerce, zavzemajo za evropski pakt za trgovino.
V tej izjavi so izpostavljeni vplivi brez primere, ki jih je imela kriza zaradi COVID-19 na sposobnost preživetja trgovcev na drobno in na debelo ter na odpornost njihove delovne sile.
Tradicija socialnega partnerstva in razširjenost prilagojenih delovnih ureditev v sektorju, ki so pogosto določene v kolektivnih pogodbah, sta podjetjem omogočili, da so učinkovito izvedla nenadno in radikalno prilagoditev na „novo normalnost“.
Socialni partnerji so EU in vladnim organom predlagali evropski pakt za trgovino, ki bi sektorju s ciljno usmerjenimi podpornimi ukrepi ter pospešitvijo digitalnega in zelenega prehoda pomagal izboljšati dolgoročno odpornost.
(1) (2) (3)
E-commerce in Europe 2020 (E-trgovanje v Evropi v letu 2020).
https://www.eurocommerce.eu/about-us/the-narratives.aspx.
Izjava organizacij EuroCommerce in UNI Europa z dne 8. aprila 2020.