6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/53
vse industrijske panoge razvrščajo na svetovni ravni.
Ta pristop ne upošteva različnih razmer ali soodvisnosti v različnih ekosistemih in zato ni najustreznejši za izpolnjevanje raznolikih zahtev v posameznih regijah ter bi ga bilo treba dopolniti z regionalno politično perspektivo.
3.3 Evropska komisija pripravlja ključne kazalnike uspešnosti, ki bodo izražali uspešnost industrijske strategije EU (6).
Zdaj se osredotoča zlasti na gospodarsko rast in zanemarja cilje iz evropskega zelenega dogovora, spremembe, potrebne za vzpostavitev krožnega gospodarstva, in socialno razsežnost procesa preobrazbe.
Bistvenega pomena je, da industrijska strategija EU jasno priznava in ceni vrednost industrijskih znanj in spretnosti, potenciala in kompetenc, razpoložljivih na regionalni ravni.
To je treba ustrezno upoštevati, drugače lahko preozka osredotočenost na gospodarsko rast ter povezane ukrepe in instrumente privede do tega, da podnebni cilji ne bodo doseženi in da bodo priložnosti, povezane z industrijsko preobrazbo, zamujene, poleg tega pa lahko ogrozi krožno gospodarstvo.
3.4 Pri oblikovanju industrijske strategije in politike na podlagi teh predpostavk je treba upoštevati negotovost in nepredvidljivost.
Politike in različni načrti, prilagojeni posameznim razmeram, morajo biti prožni in temeljiti na vseh kompetencah, ki so na voljo v posameznih regijah ali ki jih lahko regije pridobijo prek izmenjav z drugimi regijami in državami.
Opredeljevanje elementov, ki manjkajo in ki jih je treba zagotoviti nemudoma, zahteva odprtost kot pomemben strateški vir.
3.5 Industrijske spremembe, namenjene varstvu podnebja, bodo privedle do resnih družbenih težav, če želimo v kratkem času, ki je še ostal, doseči cilje iz zelenega dogovora.
Raba okolju škodljivih virov je vprašanje, ki ga je treba obravnavati in raziskati, da bi našli socialno in družbeno pravično rešitev.
3.6 Krožno gospodarstvo pozitivno prispeva k industrijskim spremembam znotraj regij ter vzdolž dobavnih in vrednostnih verig.
Čeprav je največja dodana vrednost prisotna v regijah z najnaprednejšo industrijo, se na lokacijah, kjer gospodarstvo v manjši meri temelji na znanju in je energetsko intenzivnejše, proizvajajo in predelujejo materiali, ki se vključujejo v krožno gospodarstvo.
Jasno je, da imajo lahko šibkejše regije od krožnega gospodarstva več koristi in da lahko na tem področju postanejo pomembni akterji.
3.7 Da bi se osredotočili na uspešno izvedbo industrijskih sprememb na regionalni ravni, je treba nedvomno zagotoviti močne medsebojne povezave, tesno sodelovanje in izmenjavo kompetenc z drugimi regijami, tudi onkraj nacionalnih meja držav članic EU.
Obstaja celovit sistem medsebojnih povezav, ki nedvomno vključuje interakcijo lokalnih malih in srednjih podjetij s čezmejnimi podjetji.
3.8 Regionalne industrijske kompetence, ki so na voljo, glede na družbene in okoljske spremembe niso povsem učinkovite, vendar je njihov nadaljnji razvoj nujen in uresničljiv z vlaganjem v znanje, opremo in osebje, nujna in uresničljiva pa je tudi zagotovitev njihove produktivnosti v novih pogojih.
To bo omogočilo ustvarjanje novih proizvodov, storitev, tehnologij in priložnosti ter posledično zagotovilo gospodarsko stabilna podjetja s privlačnimi delovnimi mesti v regijah.
Prav to je cilj, za katerega si mora prizadevati evropska industrijska strategija.
3.9 Na posamezno regijo močno vplivajo njene industrijske strukture, podjetja in delovna sila, kompetence državljanov, njene zmogljivosti za raziskave in razvoj ter specifični proizvodi, ki jih podjetja proizvajajo ali predelujejo.
Industrijske kompetence odražajo številne zgodovinske posebnosti.
Dobavne in vrednostne verige zelo različno vplivajo na regije po vsej Evropi.
Globalne okoliščine so tako pomembne kot organizacija znotraj Evrope, a imajo različne učinke.
Industrija 4.0 in digitalizacija, pa tudi informacijske in komunikacijske tehnologije bodo močno in zelo različno vplivale na evropske industrijske panoge in gospodarstva na splošno.
V tem smislu bodo sredstva za inovacije in razvoj postala še pomembnejša pri blaženju regionalnih razlik.
3.10 Ponudniki, ki omogočajo industrijske spremembe, vključno z zagonskimi ter malimi in srednjimi podjetji, se lahko s svojimi strankami povežejo tudi iz bolj obrobnih regij, v katerih je prav tako mogoče ustvariti privlačna delovna mesta.
Zlasti podjetja, ki temeljijo na znanju, lahko k vrednostnim verigam v veliki meri prispevajo ne glede na oddaljenost od svojih strank.
Poleg tega je stroje večjih tovarn pogosto mogoče upravljati na daljavo.
(6)
Glej mnenje EESO o novi industrijski strategiji EU (INT/935 (2021)) (še ni objavljeno v UL).