C 152/46
SL
Uradni list Evropske unije
6.4.2022
med EU, državami članicami, socialnimi partnerji, industrijo in drugimi ustreznimi deležniki.
S strategijo za oživitev gospodarstva se bo okrepil tudi mehanizem za pravični prehod, s katerim se podpirajo regije, ki so odvisne od industrijskih panog z intenzivno rabo virov in energije ter se soočajo s strukturnimi spremembami.
3.
Splošne ugotovitve 3.1 Načrt EU za okrevanje vsebuje bistven vidik trajnostnega prehoda na razogljičeno in digitalizirano gospodarstvo ter poudarja, da je v prizadevanjih za dvojni prehod EU poleg politične zaveze in/ali zlatih pravil potrebna tudi politična odgovornost.
EESO se strinja s predlaganimi glavnimi vodilnimi področji, ki bodo naložbe usmerila na nekatera od najbolj pomembnih področij za doseganje ciljev trajnostnega razvoja Organizacije Združenih narodov ter zagotovila doseganje podnebnih ciljev, določenih z zakonodajo EU, za leto 2030 (zmanjšanje emisij toplogrednih plinov na vsaj 55 % v primerjavi z letom 1990) in leto 2050 (neto ničelne emisije toplogrednih plinov).
3.2 Zaradi pandemije je nastala potreba po oblikovanju skupne poti, na kateri bi bila pravila opredeljena na globalni ravni in bi jih vse regije uporabljale homogeno, da bi tako obravnavali tveganje morebitne razdrobitve, do katere bi lahko prišlo zaradi raznolike dodelitve sredstev.
Kriza, ki jo je povzročila pandemija, in potreba po prehodu na trajnostno, odporno in prožno gospodarstvo sta potencialno velika priložnost za opredelitev pravil, s katerimi bi zagotovili enake konkurenčne pogoje v EU.
3.3 V ta namen je treba ustrezno oceniti sedanji negotovi položaj industrijskih panog z intenzivno rabo virov in energije ter morebitni učinek na celotno evropsko gospodarstvo, če se razmere ne bodo spremenile.
Upoštevati bi bilo treba prispevek industrijskih panog z intenzivno rabo virov in energije k bruto domačemu proizvodu (BDP) Evropske unije ter dejstvo, da so vodilne na področju inovacij in odgovorne za ustvarjanje visokokakovostnih delovnih mest ter prispevajo k dolgoročni blaginji za vso družbo.
Za močan javni sektor so potrebne spodbude zasebnega sektorja.
Vendar je EESO zaskrbljen, ker nekateri že odobreni nacionalni načrti za okrevanje in odpornost niso dovolj natančni v zvezi z industrijskimi panogami z intenzivno rabo virov in energije, saj so naložbe ponekod preusmerjene v druge gospodarske panoge.
3.4 Upoštevati je treba tudi zagon za raziskave in razvoj, ki ga lahko zagotovijo industrijske panoge z intenzivno rabo virov in energije, saj gre za ključno področje, na katerem se bodo inovacije razširile z laboratorijske na industrijsko raven.
3.5 Industrijske panoge z intenzivno rabo virov in energije lahko potencialno najbolj prispevajo k industrijskemu prehodu, s katerim se bo zagotovila nizkoogljična Evropa.
Industrija bi morala okrepiti svoja prizadevanja za razvoj in uvedbo nizkoogljičnih proizvodnih procesov in jih spodbujati vzdolž zapletenih dobavnih verig.
Brez tega notranjega in zunanjega dela bo težko doseči temeljne, a ambiciozne cilje iz Pariškega sporazuma in cilje, ki jih je določila EU.
3.6 Pri doseganju industrijskega prehoda bosta imeli ključno vlogo avtomatizacija in digitalizacija.
Vendar ne smemo mešati pojmov: preobrazba je cilj, digitalizacija pa orodje.
Z digitalnimi rešitvami se bo dosegla optimizacija človekovega razmišljanja, odločanja in doseganja rezultatov: digitalizacija mora biti sicer prednostna naloga mehanizma za okrevanje in odpornost, vendar bi moral biti poudarek na tem, kako bodo ta orodja omogočila učinkovitejši pristop k izzivom, s katerimi se soočamo.
3.7 Za digitalno preobrazbo bo treba razviti tehnologije, preizkušene na pilotni ali laboratorijski ravni, v industrijskem obsegu.
V ta namen bi morala biti javna in zasebna partnerstva osredotočena na raziskave, razvoj in inovacije.
Naložbe bi morale biti usmerjene v tehnologijo, ki v zgodnji fazi pokaže razširljivost, izvedljivost in zanesljivost inovativnih rešitev v zgornjih delih vrednostne verige in je v skladu s trajnostnimi cilji.
Poleg tega bo treba predvideti obdobje preoblikovanja, v katerem bo inovativne rešitve mogoče ustrezno razširiti na industrijsko raven.
3.8 Da bi lahko učinkovito obravnavali te razmere, bi moral biti pri prehodu poudarek na pridobljenem znanju, virih, ki so že na voljo, in morebitnih sinergijah, ki se lahko pojavijo.
Preoblikovanje vključuje inovacije, izume, oblikovanje, izgradnjo, dejansko pa tudi razvoj, kar pa ne bi smelo pomeniti novih iznajdb kot takih.
3.9 EESO se zaveda, kolikšne naložbe bodo potrebne za ta prehod.
Mehanizma za okrevanje in odpornost in NextGenerationEU ne bi smeli dojemati kot čudežnih zdravil.
Da bi lahko industrijske panoge z intenzivno rabo virov in energije preoblikovali tako, da bi prispevale k dvojnemu prehodu, bo potreben obsežen naložbeni načrt za mobilizacijo številnih dodatnih virov financiranja (npr. državna pomoč, pomembni projekti skupnega evropskega interesa, nova lastna sredstva za proračun EU, prihodnji prihodki iz sistema EU za trgovanje z emisijami, zasebne naložbe, itd.).
Zato je treba industrijsko in energetsko politiko uskladiti s podnebno politiko, da bi mobilizirali vse obsežne naložbe, ki jih zahteva prehod na model brezogljičnega gospodarstva.