6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/129
— dodeljevati finančna sredstva prek občin, da bi preprečili odvisnost državljanov od industrijskih akterjev.
Ključnega pomena je odpraviti birokratske ovire in zagotoviti, da financiranje doseže ciljno javnost (kot so sosedske in lokalne organizacije, ki jih vodijo mladi), ter pojasniti obveznosti, ki bi jih lahko v prihodnosti nosil proizvajalec-odjemalec.
Pri tem mora imeti prednost pravna stabilnost, saj je treba potrošnikom zagotoviti dostop do finančne pomoči ter strokovnega znanja in izkušenj, da bi jih spodbudili k temu, da postanejo proizvajalci-odjemalci.
EESO meni, da obravnavanega zakonodajnega instrumenta, ko bo enkrat revidiran, ne bi smeli prenoviti pred letom 2030, ker je treba vsem deležnikom v sektorju zagotoviti potrebno pravno stabilnost v širšem smislu, kot je že navedeno v točki 3.1.
3.3 Čeprav je prav, da se okrepijo prizadevanja za dinamično uvajanje vetrnih elektrarn na morju v skladu s strategijo o pridobivanju energije na morju, morata imeti vetrna energija, proizvedena na kopnem, in fotovoltaika veliko pomembnejšo vlogo v našem prihodnjem evropskem energetskem sistemu.
EESO je zaskrbljen, ker ni celovitega pristopa, in poziva Komisijo, naj sprejme strategijo za regionalno politiko decentralizacije.
Sistem proizvajalcev-odjemalcev ne more biti uspešen brez podpore regionalne in lokalne ravni, ki imata na voljo tehnična in finančna sredstva ter tudi poznata posebnosti ozemlja, kar omogoča znaten prihranek časa.
Zaradi njune bližine prebivalcem in akterjem na terenu na njunem ozemlju bi jima bilo smiselno dodeliti več pristojnosti za doseganje ciljev iz direktive.
Ta strategija bo morala biti podprta s študijo o upravljanju kritičnih virov in surovin (pridobivanje, recikliranje itd.), potrebnih za proizvodnjo in dobro delovanje energije iz obnovljivih virov.
Odvisnost od fosilnih goriv ne sme postati odvisnost od kritičnih surovin.
(b) Boljše izkoriščanje sinergij 3.4 Ker je bila zadnja prenovitev izvedena nedavno, nove določbe še niso mogle začeti v celoti učinkovati.
Zato EESO meni, da bi moral ta pregled služiti dvema ciljema.
3.5 Glede na sedanje stanje bi morala Unija v skladu z modeli iz referenčnega scenarija EU za leto 2020 preseči trenutni cilj 32 % energije iz obnovljivih virov za nekaj več kot 1 %.
Prvič, pregled mora omogočiti zvišanje sedanjih ciljev ob hkratnem uvajanju novih, da bi povečali vključevanje energije iz obnovljivih virov za vsaj 7 % po vsej celini.
3.6 Drugič, področje pregledov, izvedenih v okviru svežnja „Pripravljeni na 55“, mora po eni strani omogočiti okrepitev obstoječih sinergij med omenjenimi uredbami in direktivo.
Po drugi strani pa mora ta logika veljati tudi za nova orodja, ki jih predlaga Evropska komisija, na primer Socialni sklad za podnebje ali mehanizem za ogljično prilagoditev na mejah.
Izvajanje direktive bo tako prineslo resnične koristi le, če bo raba obnovljivih virov energije povezana z obračunavanjem dela uvoženega CO2.
Uvedba mehanizma za ogljično prilagoditev na mejah v nekaterih sektorjih bi morala biti priložnost za zagotovitev enakih konkurenčnih pogojev, kar bi bilo treba obravnavati na evropski ravni.
Nadomestitev cilja vsaj 14-odstotnega deleža energije iz obnovljivih virov v končni porabi z zavezujočim ciljem zmanjšanja intenzivnosti toplogrednih plinov v prometnem sektorju za vsaj 13 % do leta 2030 iz člena 25 je primer dobro izkoriščenih sinergij.
Tako se bo zagotovila večja skladnost z revizijo sistema za trgovanje z emisijami ali ureditvijo standardov v zvezi s CO2.
Kljub temu bi morala biti v skladu s strategijo Komisije za povezovanje energetskega sistema (4) elektrifikacija prometnega sektorja prednostna naloga, kadar je to ekonomsko in tehnološko mogoče.
Ta predlog za revizijo prihaja pred revizijo direktive o energetski učinkovitosti stavb in bi moral biti priložnost, da se pokaže visoka stopnja ambicioznosti pri predstavitvi nadaljevanja svežnja „Pripravljeni na 55“, predvideni za 14. december 2021.
(c) Gospodarsko okrevanje mora omogočiti razcvet energije iz obnovljivih virov 3.7 Čeprav se je povpraševanje po električni energiji skoraj vrnilo na raven pred zdravstveno krizo, je bilo med gospodarskim okrevanjem mogoče opaziti povečanje proizvodnje energije iz obnovljivih virov energije na račun energije iz fosilnih goriv (5).
Da bi se ta trend ohranil v prihodnosti, je nujno vzpostaviti enake konkurenčne pogoje med viri proizvodnje energije.
To pomeni, da je treba najprej odpraviti subvencioniranje fosilnih goriv, ki je bilo leta 2018 na ravni Evrope ocenjeno na približno 50 milijard EUR (6) (pri čemer „posredno“ subvencioniranje v oceni ni bilo upoštevano).
(4) (5) (6)
COM(2020) 299 final.
Ember, European Electricity Review: H1-2021, (ember-climate.org).
Evropska komisija, Priloga k Poročilu za leto 2020 o stanju energetske unije v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepih.