6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/119
4.5 V obdobju pandemije se je pokazalo pomanjkanje zdravstvenih delavcev.
EESO ponovno poudarja, da bi bilo treba posebno pozornost nameniti izboljšanju njihovih delovnih pogojev, vključno s plačami, izobraževanjem, preusposablja­ njem in izpopolnjevanjem ter storitvami otroškega varstva, da se zagotovijo najvišji možni varnostni standardi in možnosti vseh zaposlenih, tudi v zdravstvenem sektorju, da živijo, se gibljejo in delajo po vsej EU (3).
Ker je 76 % zdravstvenih delavcev in 84 % medicinskih sester v EU žensk, so potrebne temeljite spremembe na področju enakosti spolov, da bi odpravili ovire za dostop do zaposlitve s polnim delovnim časom in plačno vrzel med spoloma, spodbudili ohranjanje delovne sile v sektorju ter podprli dostop do poklicnega razvoja in vodstvenih položajev.
Razviti bi bilo treba posebne postopke, da se omogoči hitro in varno zaposlovanje zdravstvenega osebja iz držav zunaj Evropske unije v kritičnih situacijah.
4.6 V zvezi s strateškim okvirom EU za varnost in zdravje pri delu za obdobje 2021–2027 EESO pozdravlja odločno priporočilo Evropske komisije državam članicam, naj COVID-19 priznajo kot poklicno bolezen, vendar poudarja, da je treba priporočilo revidirati, da bi bili v njem zajeti vsi delavci, ki so bili izpostavljeni okužbam brez ustrezne zaščite, med njimi mobilni delavci in delavci migranti ter sezonski delavci, katerih delovno mesto ni varno in ki bivajo v nesanitarnih razmerah.
4.7 EESO bo podrobno spremljal delovanje evropske zdravstvene unije in priporoča, da se upošteva povezava med zdravjem živali in ljudi.
Pri sodelovanju je treba poudariti tudi dejstvo, da je zaradi čezmejne narave pandemij lahko učinkovito in uspešno le enotno, dobro usklajeno ukrepanje, ki temelji na skupnem priznanju.
4.8 Med pandemijo COVID-19 je bil pristop h kliničnim preskušanjem v Evropi razdrobljen in neusklajen.
EESO ugotavlja, da lahko vseevropski pristop omogoči racionalizacijo postopkov in procesov kliničnih preskušanj, zlasti preizkušanja novih zdravil za učinkovito in dostopno zdravljenje.
Rešitev je lahko obsežna evropska platforma za klinična preskušanja.
4.9 Po podatkih znanstvenih raziskav in podatkih o nudenju zdravstvene pomoči lahko kriza zaradi COVID-19 znatno poveča psihološka tveganja in s tem razvoj psihosomatskih bolezni.
Ta novi pojav obolevnosti in še vedno premalo preučene učinke sindroma dolgega COVID-a je treba upoštevati v zdravstvenih sistemih vseh držav članic EU.
4.10 Preprečevanje pandemij ter priprava in odzivanje nanje so prednostne naloge Evrope.
EESO meni, da bi se morala EU še naprej usklajeno in globalno odzivati na krizo, zlasti z instrumentom COVAX ter novimi poskusnimi zdravili in terapijami, ter okrepiti in podpreti strukturo zdravstvene varnosti na svetovni ravni.
Med drugim je treba okrepiti vlogo EU v Svetovni zdravstveni organizaciji.
V zvezi s tem EESO poziva Evropsko komisijo, naj v odziv na nujne potrebe zlasti držav v razvoju vodi odprto razpravo na evropski ravni o začasnem prostovoljnem odstopanju od Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine, ki bi se moral uporabljati za cepiva in zdravila proti COVID-19 in teste nanj, da bi omogočili povečanje svetovne proizvodnje cepiv in znižanje stroškov ter tako zagotovili, da bi bila ta dostopna ljudem po vsem svetu.
4.11 Glede prvih izkušenj, navedenih v sporočilu Komisije o zdravju, je treba po mnenju EESO žal priznati, da ukrepi in storitve za obvladovanje pritiska na področju zdravja niso enako razpoložljivi ter da se ne namenja potrebna pozornost ranljivim skupinam; v obdobju krize zaradi pandemije COVID-19 se je to v številnih pogledih le še okrepilo.
Enak dostop do storitev in njihova razpoložljivost ne bi smela biti le merilo pri ocenjevanju, temveč lahko rešujeta življenja.
5.
Socialni in družbeni vidiki 5.1 Leta 2021 se je neenakost med ženskami in moškimi po vsej Evropi še poglobila, zlasti zaradi zaskrbljujočega porasta nasilja nad ženskami, povezanega s pandemijo COVID-19.
Ukrepi zapore in osamitve so ustvarili ugodno okolje za storilce nasilja, da so izvajali prisilni nadzor nad svojimi žrtvami, kar je privedlo do primerov fizičnega, psihološkega in spolnega nasilja nad ženskami in dekleti, dostop do podpornih storitev za žrtve pa je bil omejen.
To se je poimenovalo „pandemija v senci“.
EESO poziva Evropsko komisijo, naj sprejme celovit okvir za preprečevanje vseh oblik nasilja nad ženskami in dekleti ter boj proti njim z vidika feminizma, spola in presečnosti, da bi v primeru prihodnje zdravstvene krize preprečili „pandemijo v senci“.
(3)
UL C 286, 16.7.2021, str. 109.