6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/109
3.14 Obravnavati je treba tudi vprašanje, kako izdajateljem zelenih obveznic iz tretjih držav omogočiti dostop do evropskih kapitalskih trgov in obratno, za to pa je treba uskladiti taksonomije jurisdikcij po vsem svetu.
V zvezi s tem se je pomembno obrniti na mednarodno platformo za trajnostno financiranje, kjer oblikovalci politik razpravljajo o načinih za povečanje vlaganja zasebnega kapitala v okoljsko trajnostne naložbe.
Končni cilj te platforme je olajšati mobilizacijo zasebnega kapitala za okoljsko trajnostne naložbe.
Da bi vlagatelji lažje prepoznavali in izkoriščali priložnosti za naložbe v trajnostni razvoj, ki bi resnično prispevale k uresničevanju podnebnih in okoljskih ciljev, mednarodna platforma za trajnostno financiranje zagotavlja forum, namenjen večstranskim pogovorom med oblikovalci politik.
V okviru omenjenega foruma bi morali razpravljati in se dogovoriti glede uskladitve taksonomij.
3.15 Kot že omenjeno, bi imel pri zagotavljanju čim bolj pragmatičnega spoštovanja predlaganih meril ključno vlogo ESMA, za kar bi moral razviti spretnosti in znanja ter povečati svoje zmogljivosti kot nadzorni organ za pregledovalce evropskih zelenih obveznic.
Merila za kvalifikacije in preglednost, ki jih je določila Komisija, so dobra osnova za ESMA.
Po mnenju Odbora bi ESMA po povečanju svojih zmogljivosti sčasoma lahko začel ponujati podporo enakovrednim organom zunaj EU pri izvajanju podobnih meril, s čimer bi olajšal dostop vlagateljev iz EU do nastajajočih trgov.
3.16 Upoštevati je treba tudi, da bo za prehod na nizkoogljično gospodarstvo EU potrebno financiranje, ki znatno presega razpoložljiva sredstva v okviru instrumenta NextGenerationEU.
Pri omenjenem prehodu že sodeluje zasebni sektor, a bo potrebno še veliko več.
Predlagani evropski standard za zelene obveznice bi nadalje razvil nastajajoči trg zelenih obveznic in mobiliziral dodatne vlagatelje, hkrati pa bi olajšal čezmejno financiranje na kapitalskih trgih.
V končni fazi bi predlagani standard za zelene obveznice povečal ugled potencialnih izdajateljev in vlagateljev ter njihovo zavezanost trajnostnemu razvoju in okoljskim ciljem, kot so blaženje podnebnih sprememb, prilagajanje podnebnim spremembam, trajnostna uporaba in zaščita vode ter morskih virov, prehod na krožno gospodarstvo, recikliranje, preprečevanje odpadkov, preprečevanje onesnaževanja in nadzor nad njim ter varovanje zdravih ekosistemov.
Ključni okoljski in družbeni cilji bi tako postali sestavni del vsake podjetniške strategije.
Poleg tega bi spodbujanje okoljskega znaka EU za finančne produkte ob hkratnem zmanjševanju birokracije pomagalo zasebnim podjetjem pri sprejemanju takšne strategije.
3.17 EESO pričakuje, da se bodo vlagatelji sčasoma začeli odločati za evropski standard za zelene obveznice, saj bi to zagotovilo uporabo sredstev v skladu s taksonomijo ter zmanjšalo zahteve glede poročanja za vlagatelje.
Zato bi bilo treba stremeti k uvedbi predlaganega standarda za zelene obveznice v celotni EU, tako v zasebnem kot javnem sektorju.
3.18 EESO v zvezi s tem pozdravlja tako ohranitev uporabe predhodnih pravil za obstoječe zelene obveznice v okviru predlaganega standarda kot postopno uveljavljanje takšnih standardov za obveznice NextGenerationEU.
Odbor trdno verjame, da bi zelene obveznice, usklajene s taksonomijo, pripomogle k uresničevanju okoljskih ciljev.
Poleg tega pričakuje, da bo evropski standard za zelene obveznice povečal zanimanje vlagateljev za takšne naložbe in tako pripomogel k nadaljnjemu razvoju trga zelenih obveznic.
Čeprav je to dobra novica za izdajatelje in vlagatelje, EESO opozarja na izzive, opisane zgoraj.
3.19 Če bo predlog sprejet v zdajšnji obliki, bi bilo v prihodnosti zanimivo oceniti, (i) v kolikšni meri vlagatelji v EU in zunaj nje od izdajateljev zahtevajo spoštovanje predlaganih meril in ali predlog povzroča razhajanja med trgom zelenih obveznic v EU in tovrstnimi trgi drugod po svetu ter (ii) kako predlagana uporaba evropskega standarda za zelene obveznice vpliva na dogajanje na trgih zelenih obveznic v EU in zunaj nje.
3.20 Po mnenju Odbora je to še posebej pomembno, ker okoljskih izzivov, kot so podnebne spremembe, EU ne more reševati sama.
Če s tretjimi državami ne bo doseženo vsaj delno soglasje za uskladitev taksonomij, se uredba o prostovoljnem evropskem standardu za zelene obveznice, ki jo je predlagala Komisija, verjetno ne bo uveljavila kot standard na svetovnem trgu zelenih obveznic.
To bi povzročilo razdrobljenost kapitalskih trgov, saj izdajatelji v tretjih državah zelo verjetno ne bi upoštevali meril, ki jih predlaga Komisija.
Zaradi tega bi bil lahko oviran pritok sredstev, potrebnih za reševanje resnih okoljskih izzivov, zlasti podnebnih sprememb.