6.4.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 152/101
4.1.5 Delegirani akt, ki je že predviden v uredbi o taksonomiji in bo zajemal preostale štiri okoljske cilje na področju vode, biotske raznovrstnosti, preprečevanja onesnaževanja in krožnega gospodarstva (ukrep 1d)), je dobrodošel korak v smeri celovitega pristopa k trajnosti.
EESO pozdravlja tudi napoved Komisije, da bo v zvezi z biotsko raznovrstnostjo predlagala merila za pregled, da bi jo povezala s podnebno politiko.
Korak v pravo smer sta tudi razširitev na gospodarske dejavnosti z vmesno stopnjo okoljske uspešnosti ter razločevanje med gospodarskimi dejavnostmi, ki nimajo pomembnega učinka na okoljsko trajnost, in tistimi, ki bistveno škodijo okoljski trajnosti (ukrep 1b)).
Uredba o taksonomiji določa, da se do konca leta 2021 objavi poročilo o gospodarskih dejavnostih s pomembnim učinkom in brez njega.
EESO poziva k upoštevanju tega roka.
Pri razširitvi taksonomije je treba poskrbeti, da – tudi zaradi večje kompleksnosti – ne bodo nastale vrzeli, ki bodo omogočale lažno zeleno oglaševanje.
4.1.6 EESO pozdravlja razširitev standardov in oznak (ukrep 1e)) ter med drugim poziva k večji odločnosti pri uvajanju minimalnih standardov.
Pomemben bi bil splošen okvir za oznake za finančne instrumente, namenjene financiranju prehoda, da bi imeli jasno opredeljene in zanesljive referenčne točke.
Posebno pozornost je treba nameniti lažnemu trajnostnemu oglaševanju, ko se institucija pretvarja, da je bolj okoljsko ali družbeno trajnostna kot v resnici.
Do leta 2023 se pričakuje le ocena, ali je takšen splošen okvir potreben.
Tudi glede oblikovanja referenčne vrednosti ESG je bila napovedana le ocena, čeprav bi bili zavezujoče opredelitve in pravila tudi tukaj pomembni temelji za jasnost, h kateri upravičeno pozivajo vlagatelji in družba.
4.2 Vključujoč okvir za trajnostno financiranje 4.2.1 EESO pozdravlja cilj, da se potrošnikom, malim vlagateljem in MSP olajša dostop do trajnostnega financiranja, s čimer bi se spodbudili manjši projekti na lokalni ravni (ukrep 2a)).
V ta namen je treba poskrbeti, da bodo stroški financiranja pošteni.
Spodbujanje znanja o trajnosti je dober pristop, ki ustreza vse večjemu zanimanju.
Toda finančno izobraževanje nikoli ne more nadomestiti trdne zaščite vlagateljev, poudarjanje vidikov trajnosti pa ne sme povzročiti prikrivanja nesorazmerno visokih tveganj.
V pripravo okvira finančnih kompetenc je treba vključiti predstavnike vlagateljev.
4.2.2 Za izboljšanje poročanja o trajnosti, tudi poročanja MSP, ki niso zajeta v predlagani direktivi o poročanju podjetij o trajnostnosti (9), EESO pozdravlja projekte na področju svetovanja in kompasa za taksonomijo (ukrep 2a)).
Boljše in bolj zavezujoče poročanje je pomembno, saj imajo lahko tudi gospodarske dejavnosti manjših podjetij bistvene učinke na okolje.
EESO poudarja, da se civilna družba na splošno močno zanima za trajnostno politiko podjetij.
Zlasti stranke MSP in njihovi vlagatelji bodo zahtevali izjave o trajnosti.
Vendar je treba s poenostavljenim sistemom poročanja o ESG skrbno paziti, da se prepreči lažno zeleno oglaševanje.
Poleg tega se priporočajo naslednji ukrepi: standardizacija in primerjava nefinančnih informacij podjetij EU, uvedba regulativnega in nadzornega okvira za ponudnike podatkov o trajnosti in zagotavljanje dostopa do nefinančnih neobdelanih podatkov podjetij.
Zahteve glede poročanja niso same sebi namen in zato ne bi smele vključevati pretiranih virov in stroškov, temveč bi morale prispevati k preglednosti, da se izboljša učinkovitost trga in s tem omogoči boljši dostop do financiranja.
4.2.3 Digitalne tehnologije za trajnostno financiranje se dosledno uporabljajo in zato je treba v teh tehnologijah dosledno upoštevati vidike trajnosti (ukrep 2b)).
Z usklajevanjem ukrepov za spodbujanje celovite trajnosti in digitalizacije ter za obravnavo krize zaradi COVID-19 nastajajo sinergije, ki jih velja okrepiti, da bo imelo ukrepanje EU večjo težo.
EESO priporoča, da se zeleno oblikovanje proračuna (ukrep 2e)) poveže s prihodnjim zlatim pravilom za naložbe.
Na splošno je obžalovanja vredno, da tudi tukaj ni celovitega pristopa k trajnosti.
Pri delitvi tveganja je treba paziti, da se breme in tveganje ne preneseta enostransko na javni sektor.
4.2.4 Povečanje zavarovalnega kritja za okoljska tveganja pomeni prilagoditev sedanjim razmeram (ukrep 2c)).
Po navedbah Komisije se lahko z majhnim povečanjem kritja znatno zmanjšajo stroški za davkoplačevalce in vlade, ki nastanejo zaradi nesreč, povezanih s podnebjem, kar EESO izrecno podpira.
Vendar se zdijo predlagani ukrepi, vključno z določitvijo primerov dobre prakse, izjemno defenzivni.
V vsakem primeru je treba v dialog o podnebni in splošni odpornosti vključiti socialne partnerje in civilno družbo.
(9)
Predlog o spremembi direktive glede poročanja podjetij o trajnostnosti (COM(2021) 189 final).