C 152/68
SK
Úradný vestník Európskej únie
6.4.2022
3.6.
Prehodnotenie financovania 3.6.1.
Finančné inštitúcie musia potravinové systémy analyzovať so zreteľom na osobitosti sektora.
Potravinárske podniky nemôžu byť – ako to bolo doteraz – posudzované podľa rovnakých kritérií ako ostatné sektory, pretože prístup k úverom a návratnosť investícií nezohľadňujú kritériá dlhodobej udržateľnosti.
Táto požiadavka je ešte dôležitejšia, ak vezmeme do úvahy priemernú veľkosť potravinárskych podnikov a rastúci význam udržateľnosti.
Pre MSP je ťažšie dostať sa k finančným prostriedkom a podávať správy o dosiahnutých výsledkoch v oblasti udržateľnosti.
3.6.2.
V spojitosti s udržateľným financovaním MSP by sa malo poukázať na to, že byrokratické a zložité technické kritériá preskúmania taxonómie by sa pre podniky – najmä pre MSP – mohli ukázať ako prekážka toho, aby vstúpili na cestu udržateľnosti alebo v nej pokračovali.
3.7.
Zameranie na malé podniky 3.7.1.
Rámce v oblasti zodpovednosti a mechanizmy monitorovania sú spravidla vhodné pre veľké spoločnosti.
Platí to aj v oblasti udržateľnosti.
3.7.2.
Potravinové systémy v Európe tvoria najmä MSP.
To znamená, že že potravinárske podniky potrebujú v prechodnej fáze ad hoc podporu.
Táto podpora zahŕňa zavedenie nástrojov sebahodnotenia, propagovanie vytvárania sietí medzi podnikmi, vzdelávacie programy v oblasti podnikania a udržateľnosti, budovanie praktických komunít, propagovanie osvedčených postupov, ľahší prístup k inovačným ekosystémom, daňové a finančné stimuly umožňujúce rast podniku a ľahší prístup na trhy a k informáciám o trhu.
3.7.3.
Poskytovaním podpory a usmernení, a to aj v oblasti IT hardvérových a softvérových technológií, sa môže podporiť rozvoj a konsolidácia MSP v dodávateľskom reťazci a lepšie začlenenie cieľov udržateľného rozvoja do ich stratégií.
3.8.
Referenčné hodnoty: sebahodnotenie, monitorovanie, angažovanosť a dialóg 3.8.1.
Pre každý podnik sú nástroje sebahodnotenia nevyhnutné z hľadiska zosúladenia s Agendou 2030.
Takéto nástroje musia podporovať podniky všetkých veľkostí a nesmú poškodzovať najmenšie podniky.
3.8.2.
V prípade väčších podnikov sú potrebné komplexnejšie a štandardizovanejšie prístupy, ktoré umožnia porovnávanie.
Menším podnikom sa musí poskytnúť ad hoc podpora.
S prihliadnutím na osobitosti tohto odvetvia má zásadný význam úzky dialóg medzi rôznymi aktérmi v potravinovom systéme (podnikmi, inštitúciami, investormi, spotrebiteľmi, inovátormi, investormi).
3.9.
Občianske zapojenie 3.9.1.
Vzhľadom na sociálnu úlohu potravín a ich vplyv na environmentálnu a sociálnu udržateľnosť by sa pri stanovovaní európskych, národných a regionálnych politík, ako aj podnikových stratégií malo konzultovať s občanmi.
Občianske zapojenie je mimoriadne dôležité na miestnej úrovni, aby sa potraviny úzko prepojili so životom v mestách a regiónoch (18).
K dosiahnutiu tohto cieľa prispievajú aj miestne potravinové politiky, pretože k potravinám môžu pristupovať komplexne, využívať lokálne osobitosti a podnecovať iniciatívy v oblasti spolutvorby.
3.9.2.
Príklad iniciatívy LEADER (19) ukazuje, že miestne akčné skupiny môžu v tomto smere účinne prispieť.
Zriadenie rád pre potravinovú politiku je ďalším príkladom toho, že občianske zapojenie vedie k udržateľnejším riešeniam.
(18) (19)
Stanovisko EHSV na tému Príspevok občianskej spoločnosti k vytvoreniu komplexnej potravinovej politiky v EÚ (Ú. v.
EÚ C 129, 11.4.2018, s.
18) a stanovisko EHSV na tému „Z farmy na stôl“: udržateľná potravinová stratégia (Ú. v.
EÚ C 429, 11.12.2020, s. 268).
https://enrd.ec.europa.eu/leader-clld_en.