C 152/130
SK
Úradný vestník Európskej únie
6.4.2022
3.8.
Delegované nariadenie o taxonómii v oblasti zmierňovania zmeny klímy môže v prípade jeho schválenia Radou a Parlamentom nasmerovať budúce investície do kategórie udržateľných aktív, do ktorej patrí aj energia z obnoviteľných zdrojov.
Až keď sa odstráni narušenie hospodárskej súťaže medzi zdrojmi energie, budú môcť obnoviteľné zdroje energie slobodne súťažiť na trhu.
V očakávaní tohto výsledku EHSV víta prístup Komisie, ktorým sa zabraňuje tomu, aby sa spomalilo využívanie obnoviteľných zdrojov energie.
4.
Osobitné pripomienky k textu smernice a) Záväzná alebo nezáväzná povaha navrhnutých cieľov 4.1.
EHSV opätovne pripomína svoju kritiku (7), že na rozdiel od revízie z roku 2009 táto revízia smernice neobsahuje záväzné vnútroštátne ciele.
Hoci sa Európskej únii podarilo splniť cieľ zvýšiť do roku 2020 podiel obnoviteľných zdrojov energie na 20 %, niektoré členské štáty svoje ciele nesplnili (8), zatiaľ čo iným sa to podarilo v poslednej chvíli.
Pomohla im pritom osobitná situácia spôsobená zdravotnou krízou, v dôsledku ktorej sa v niektorých členských štátoch prerušila hospodárska činnosť.
Tento príklad ilustruje nedostatočnosť súčasného rámca riadenia, ktorým sa stanovuje len „podporovanie“ členských štátov pri plnení svojich vnútroštátnych cieľov.
EHSV vyzýva Radu ministrov, Európsky parlament a Európsku komisiu, aby opätovne otvorili diskusiu o stanovení záväzných vnútroštátnych cieľov, o vhodnom riadení v oblasti energetiky a/alebo aspoň o prísnejších donucovacích prostriedkoch voči štátom, ktoré nesplnia svoje záväzky v snahe zabezpečiť účinné dodržanie cieľov na vnútroštátnej úrovni.
V tomto smere sa v smernici stanovili maximálne možné dobrovoľné opatrenia.
Hoci viacero členských štátov prekročilo svoje prognózy na rok 2020, existuje riziko zníženia úrovne, čo by štáty s najlepšími výsledkami mohlo odradiť vzhľadom na neochotu niektorých ich partnerov a absenciu dôsledkov.
4.2.
Nový záväzný cieľ 40 % energie z obnoviteľných zdrojov do roku 2030 (oproti predchádzajúcim 32 %) sa týka celkovej spotreby energie, a nielen spotreby elektrickej energie.
EHSV víta skutočnosť, že Komisia navrhla najambicióznejší cieľ v rámci rozpätia stanoveného v pláne cieľov v oblasti klímy (38 – 40 %), aby sa dodržal nový cieľ zníženia skleníkových plynov o 55 % do roku 2030.
To svedčí o ambícii európskej výkonnej moci urýchliť zavádzanie zelených technológií, čo EHSV víta.
Toto zvýšenie podielu obnoviteľných zdrojov energie v rámci mixu elektrickej energie členských štátov však bude mať následky z hľadiska spotreby energie a elektriny (9), keďže sa očakáva, že podiel spotreby energie sa do roku 2050 zníži.
S ohľadom na uvedené nové ciele je dôležité aktualizovať tieto scenáre vývoja do roku 2050, pričom treba spresniť najmä úlohu, ktorú by mohlo zohrávať uskladňovanie elektrickej energie, ktoré by sa malo rozvíjať rýchlejšie, ako sa predpokladalo, alebo tiež úlohu šetrenia energiou, pričom na niektoré typy správania sa poukázalo v súvislosti so zdravotnou krízou.
4.3.
Pre niektoré členské štáty však bude tento nový veľmi ambiciózny.
Hoci v mnohých členských štátoch dekarbonizácia odvetvia budov zaostáva, EHSV schvaľuje navrhnutý prístup spočívajúci v zintenzívnení úsilia v konkrétnych odvetviach, ako je využívanie obnoviteľných zdrojov energie v odvetví vykurovania a chladenia.
Špecifický cieľ 49 % podielu energie z obnoviteľných zdrojov v budovách, ktorý sa uvádza v novom článku 15a, bol naliehavo potrebný.
EHSV sa však pozastavuje nad nezáväznou povahou takéhoto cieľa.
V odvetví budov sa budú musieť do roku 2030 znížiť emisie o 60 % a do roku 2040 bude musieť byť klimaticky neutrálny, aby sa splnili ciele stanovené v Európskej zelenej dohode.
Keďže mnohé štáty môžu mať ťažkosti pri dosahovaní tohto cieľa, EHSV zdôrazňuje, že je dôležité využiť finančné prostriedky zo Sociálno-klimatického fondu dostupné od roku 2025.
Tieto finančné prostriedky by mali umožniť urýchlenie realizácie obnovy budov, verejných aj súkromných, a tým zabrániť rozširujúcemu sa javu energetickej chudoby, ktorá postihuje viac než 30 miliónov Európanov.
Bez ohľadu na to, či finančné prostriedky budú pochádzať z budúceho Sociálno-klimatického fondu, alebo všeobecnejšie z iných nástrojov pomoci, musí sa zaviesť mechanizmus sledovania, aby sa zabezpečilo správne pridelenie uvedených finančných prostriedkov na boj proti zmene klímy.
Ak sa tieto prostriedky začlenia do vnútroštátnych rozpočtov, nebude možné účinne sledovať použitie poskytnutých zdrojov.
Tieto finančné prostriedky by sa okrem toho nemali sústrediť len na projekty veľkého rozsahu, ale mali by sa použiť aj na menšie projekty, pri ktorých je vyčíslený zisk z hľadiska MWh a emisií CO2 nižší, ale ktorých vplyv na európskych občanov je rovnako významný, ba dokonca významnejší.
V rámci možností EHSV vyzýva na harmonizáciu kritérií na vyhodnotenie ponúk v rámci jednotlivých štátov, pokiaľ ide o časť, ktorá bude venovaná aktivizovaniu občana na uľahčenie prípadnej cezhraničnej spolupráce.
4.4.
EHSV by chcel poukázať na to, že dekarbonizácia odvetvia priemyslu v súčasnosti napreduje veľmi pomaly, aj keď sa na odvetvie priemyslu jednotlivé nadväzujúce európske klimatické plány zameriavali v prvom rade.
Na emisie z tohto odvetvia sa konkrétne vzťahuje systém obchodovania s emisnými kvótami (EU ETS).
Keďže však režim bezodplatného prideľovania emisných kvót je príliš zhovievavý, viac než 90 % priemyselného znečistenia nepredstavuje pre dotknuté spoločnosti žiadne náklady.
Výsledkom je, že v rokoch 2012 až 2018 sa v tomto odvetví znížili emisie len o 1 %.
EHSV
(7) (8) (9)
Ú. v.
EÚ C 246, 28.7.2017, s. 55.
Eurostat, Renewable energy statistics – Statistics Explained (europa.eu).
6_FR_ACT_part1_v3.pdf (europa.eu).