6.4.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 152/15
3.2.
Cu toate acestea, sistemele de impozitare a societăților tratează finanțarea prin îndatorare mai favorabil decât finanțarea prin capitaluri proprii, în sensul că plățile de dobânzi sunt deductibile fiscal, dar nu și costul finanțării prin capitaluri proprii.
Acest lucru duce la creșterea efectului de pârghie (nivelurile datoriei) și, prin urmare, la o mai mare vulnerabilitate a firmelor în perioade de turbulență economică.
3.3.
Pentru a asigura o economie ecologică și digitalizată sustenabilă, trebuie abordată denaturarea modului în care este tratată finanțarea prin îndatorare în raport cu finanțarea prin capitaluri proprii.
Dividendele, care fac obiectul unei duble impozitări (mai întâi la nivelul întreprinderilor și apoi la nivelul acționarilor), sunt importante nu numai ca venit pentru pensionari și pentru finanțarea instituțiilor de cercetare, ci, în special, ca sursă de finanțare pentru investițiile de tip greenfield.
3.4.
Investițiile în proiecte de investiții noi, mai ecologice, sunt asociate cu un nivel ridicat de risc.
Prin urmare, finanțarea prin capitaluri proprii este sursa preferată de finanțare.
Un aspect-cheie pentru consolidarea participării sectorului privat la investițiile ecologice și digitale este eliminarea obstacolelor din calea surselor de noi capitaluri de investiții.
3.5.
Pentru firmele noi și pentru investitorii în căutare de oportunități pentru investiții mai ecologice și digitalizate, este esențial să existe o piață de capital funcțională.- Pentru un rezultat pozitiv, disponibilitatea capitalului este crucială, iar dividendele contribuie la creșterea lichidității pe piață.
3.6.
Sustenabilitatea este deja un factor de concurență, condiționat de piață și esențial pentru capacitatea întreprinderilor de a atrage clienți, angajați și investitori.
Pentru ca întreprinderea să supraviețuiască pe termen lung, trebuie acordată atenție sustenabilității.- Instrumentele normative trebuie concepute astfel încât să sprijine urmărirea acestor obiective în acord cu principiile de bază ale funcționării întreprinderilor.
3.7.
Deși nu ar trebui să existe interferențe cu politicile în materie de dividende sau o influență nejustificată asupra componenței consiliilor de administrație sau a respectării răspunderii directorilor față de o societate, sunt necesare stimulente adecvate pentru o economie mai ecologică.
Guvernanța unei întreprinderi trebuie să țină seama de responsabilitatea socială a întreprinderilor, de directivele europene relevante și de Orientările OCDE pentru întreprinderile multinaționale.
3.8.
Încălzirea globală este o preocupare pentru noi toți, iar întreprinderile ar trebui să plătească prețul de piață adecvat pentru emisii și să reducă emisiile de CO2 în atmosferă.
Aceasta înseamnă nu doar taxarea emisiilor de CO2, ci și subvenționarea acelor activități care reduc CO2 în atmosferă. 3.9.
Un alt domeniu important pentru a realiza obiectivele unei economii mai ecologice și digitalizate este impozitarea întreprinderilor care devin tot mai digitalizate.
Este necesară o soluție consensuală la nivel global, preconizându-se că un acord cuprinzător va fi finalizat înainte de sfârșitul anului.
Impozitarea serviciilor digitale nu ar trebui să dăuneze inovării sau să descurajeze investițiile în tehnologii digitale.
4.
Favorizarea îndatorării în cadrul sistemului de impozitare a societăților 4.1.
Favorizarea îndatorării în cadrul sistemelor de impozitare a societăților afectează atât costurile socioeconomice, cât și efectul de pârghie al întreprinderilor și guvernanța corporativă.
Dependența excesivă de finanțarea prin îndatorare poate submina realizarea obiectivelor Comisiei Europene, dat fiind că întreprinderile devin vulnerabile din punct de vedere financiar, iar posibilitatea de a întreprinde proiecte noi și riscante de investiții ecologice va fi afectată în mod negativ.
Capacitatea de a plăti dividende, astfel încât investitorii să poată decide dacă să investească în noi proiecte, va fi limitată.
4.2.
Conform normelor fiscale actuale, dobânda plătită pentru împrumuturi se deduce din baza de impozitare, în timp ce acest lucru nu se întâmplă în cazul plăților de capital propriu.
Plățile de capital constau în două părți: plăți de dividende și câștiguri de capital.
Aceste norme naționale fac ca finanțarea prin îndatorare să fie în mod clar mai avantajoasă decât finanțarea prin capital propriu.
4.3.
O deducere specifică menită să acorde întreprinderilor un tratament fiscal pentru investițiile finanțate prin capitaluri proprii mai asemănător cu cel de care beneficiază în prezent pentru investițiile finanțate prin îndatorare ar putea reduce vulnerabilitatea întreprinderilor și ar putea fi un mijloc util de promovare a investițiilor durabile, mai ecologice și digitale.