C 152/102
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
6.4.2022
4.2.5.
Măsurile de sprijinire a investițiilor sociale credibile [Acțiunea 2 (d)] nu sunt nici pe departe suficiente pentru a elimina lacunele strategiei în sectorul social.
Deși Regulamentul privind taxonomia (10) oferă garanții minime, referindu-se, printre altele, la convențiile fundamentale ale Organizației Internaționale a Muncii, acest lucru nu este suficient pentru ca taxonomia să sprijine progresul social.
Este nevoie, în acest sens, de o abordare consecventă pentru aprofundarea durabilității sociale, care să pună în centrul atenției oamenii și domeniul muncii.
Pilonul european al drepturilor sociale și obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU constituie deja o bază în acest sens.
De exemplu, o taxonomie care include în egală măsură obiectivele sociale și de mediu și, prevede astfel, în ansamblul său, principiul de „a nu aduce prejudicii semnificative” (11), poate constitui o bază valoroasă pentru o Uniune durabilă din punct de vedere ecologic, economic și social.
Trebuie să se elaboreze fără întârziere o taxonomie globală, cu implicarea partenerilor sociali și a societății civile.
Raportul privind taxonomia socială va fi publicat până la sfârșitul anului 2021, ceea ce este oricum foarte târziu.
4.2.6.
Revizuirea standardelor tehnice din cadrul Regulamentului privind informațiile privind durabilitatea în sectorul serviciilor financiare (SFDR) (12), cu scopul de a clarifica indicatorii referitori la efectele negative în materie de aspecte sociale și de mediu, este prevăzută a se realiza până la sfârșitul anului 2022, ceea ce este, de asemenea, tardiv.
CESE solicită o revizuire mult mai rapidă, în special, a indicatorilor referitori la drepturile omului și ale lucrătorilor și punerea în aplicare a unor standarde mai ridicate.
Desigur, este necesară implicarea deplină, inclusiv în acest sens, a partenerilor sociali și a societății civile.
4.3.
Îmbunătățirea rezilienței la riscurile legate de durabilitate 4.3.1.
CESE sprijină integrarea factorilor de durabilitate în procesul de gestionare a riscurilor în sectorul financiar.
Aceasta este singura cale de a rupe cercul vicios în care societățile financiare finanțează activități cu un impact negativ din punct de vedere climatic.
Schimbările climatice prezintă riscuri grave pentru bănci și societățile de asigurări, și afectează, totodată, sectorul financiar în ansamblu, amenințând stabilitatea financiară globală.
În acest context, CESE avertizează cu privire la interpretarea greșită a rolului sectorului financiar ca organism de aplicare a legii care impune obiective de durabilitate în interesul general.
Cu toate acestea, având în vedere amploarea, caracterul inedit și incertitudinea producerii riscurilor climatice, acestea sunt greu de cuantificat cu exactitate.
Acest lucru nu trebuie însă nicidecum să ducă la întârzieri privind măsurile concrete, care ar exacerba problema.
Per ansamblu, este nevoie de o abordare rapidă și prudentă pentru a preveni șocurile.
Taxonomia UE ar trebui să servească drept bază în acest sens.
4.3.2.
Măsurile de identificare a riscurilor legate de durabilitate în standardele de raportare financiară, precum și de elaborare a unui standard privind capitalul natural sunt binevenite, fiind însă esențial să se aplice standarde și metode riguroase, fiabile și bazate pe date științifice [Acțiunea 3 (a)].
Includerea sistematică a riscurilor MSG relevante în ratingurile de credit și în perspectivele de rating este, de asemenea, o măsură oportună [Acțiunea 3 (b)].
Având în vedere contextul actual, CESE încurajează relansarea dezbaterii privind agenția europeană de rating, în vederea consolidării rolului de lider al UE în domeniul durabilității.
4.3.3.
CESE consideră că abordarea bazată pe includerea factorilor MSG în sistemele de gestionare a riscurilor ale băncilor și în cadrul prudențial pentru asigurări este o măsură coerentă [Acțiunea 3 (c) și 3 (d)].
Ar trebui să se ia în considerare o abordare similară, de asemenea, pentru revizuirea Regulamentului privind cerințele de capital (CRR), a Directivei privind cerințele de capital (CRD) și a Directivei Solvabilitate II (13), proces care se preconizează că va genera dezbateri îndelungate.
Prin urmare, CESE recomandă totodată să se ia în timp util măsuri privind standardele de măsurare a riscurilor în procesul de gestionare a riscurilor, în scopul identificării rapide a riscurilor legate de durabilitate și al respectării în mod corespunzător a cerințelor în materie de capital propriu.
Din punct de vedere tehnic, se recomandă aplicarea în acest scop, printre altele, a orientărilor autorităților europene de supraveghere.
În general, se recomandă o politică de risc și de capital robustă, orientată spre viitor și atent echilibrată, care să țină seama de efectele riscurilor legate de durabilitate asupra stabilității piețelor financiare.
4.3.4.
Măsurile complementare, cum ar fi simulările de criză, sunt un pas în direcția cea bună.
CESE se opune însă propunerii privind tratamentul prudențial specific al expunerilor care se califică drept durabile, care ar putea duce, de exemplu, la reducerea cerințelor de capital.
Această propunere ar crește nivelul de complexitate al cadrului de reglementare, putând astfel determina o lipsă de claritate și lacune de reglementare.
CESE sprijină, prin urmare, o evaluare a riscurilor bazată numai pe criterii economice.
Ponderarea riscului ar trebui să țină seama, în primul rând, de riscurile la adresa stabilității economice.
Investițiile care prezintă un risc pentru climă riscă, în orice caz, să se deprecieze și să eșueze.
CESE avertizează că reducerea valorilor prevăzute în CRR, CRD și Solvabilitate II, ar putea duce la o situație extrem de delicată din punct de vedere prudențial și ar prezenta riscuri la adresa standardelor atinse în prezent.
(10) (11) (12) (13)
Regulamentul (UE) 2020/852, articolul 18.
Principiul de „a nu aduce prejudicii semnificative”.
Regulamentul (UE) 2019/2088 privind informațiile privind durabilitatea în sectorul serviciilor financiare.
Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO L 335, 17.12.2009, p. 1).