C 152/92
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
6.4.2022.
2.7.
Atšķirībā no privātā sektora regulējuma Sestajā direktīvā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanu uzmanība tiek vērsta uz institucionālo sistēmu un tās pielāgošanu katrā dalībvalstī.
Priekšlikums precizē finanšu ziņu vākšanas vienību (FIU) pilnvaras, uzdevumus un piekļuvi informācijai, izveido satvaru kopīgai analīzei un nodrošina tiesisko pamatu FIU.net sistēmai.
Tiek stiprinātas uzraudzības iestāžu pilnvaras un pilnveidoti mehānismi sadarbībai starp uzraudzības iestādēm un citām iestādēm.
Ir paredzēts, ka banku kontu reģistri tiks starpsavienoti.
2.8.
Ierosinātā regula par naudas līdzekļu pārvedumiem un dažiem kriptoaktīviem ir pārstrādāta Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (11) par naudas līdzekļu pārvedumiem, un jaunā priekšlikuma mērķis ir kriptoaktīvu izsekojamības un identifikācijas prasības padarīt līdzīgas tām, kas attiecas uz līdzekļu pārvedumiem.
Vienlaikus uz kriptoaktīvu pakalpojumu sniedzējiem attieksies Regula par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu, kas jāievēro citiem finanšu operatoriem.
3.
Vispārīgas piezīmes 3.1.
Pirmo direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu pieņēma 1991. gadā.
Kopš tā laika ir pieņemtas vēl četras direktīvas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanu un desmitiem citu papildinošu direktīvu, kas attiecas uz finanšu sistēmu vai saistītiem noziegumiem un nodarījumiem.
Nav noliedzams, ka šo centienu, kurus ES iestādes uzskata par prioritāriem, rezultāti līdz šim ir neapmierinoši.
3.2.
Šajā jautājumā valda plaša vienprātība, ko jau atspoguļo Komisijas 2019. gadā veiktais novērtējums, tādu iestāžu kā Eiropas Parlaments veiktie novērtējumi, EP 2019. gada marta un 2020. gada jūlija rezolūcija (12), Revīzijas palātas 2021. gada jūnija ziņojums “ES centieni apkarot nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju banku sektorā ir sadrumstaloti, un to īstenošana ir nepietiekama” (13), kā arī lielākā daļa speciālistu, akadēmisko iestāžu un domnīcu veiktās analīzes, it īpaši CEPS-ECRI darba grupas ziņojums (14).
3.3.
Dažādas aplēses liecina, ka noziedzīgu iegūtu līdzekļu legalizēšanas apjoms ir no 1 % (Eiropols un Eiropas Komisija) līdz 1,3 % (Revīzijas palāta) no ES27 iekšzemes kopprodukta, proti, no 140 miljardiem līdz 208 miljardiem EUR gadā.
Vēl būtiskāka ir Eiropola atziņa, ka tiek atgūts tikai aptuveni 1 % no šīs summas.
Pēdējos gados ir bijuši daudzi ar noziedzīgu iegūtu līdzekļu legalizēšanu saistīti skandāli, kuros iesaistītas lielas finanšu iestādes, un ir zīmīgi, ka daudzi no šiem gadījumiem nebūtu atklāti, ja nebūtu piemēroti Eiropas tiesību akti vai uzraudzības iestādes nebūtu iejaukušās.
Citiem vārdiem sakot, neraugoties uz Eiropas Komisijas un Eiropas Parlamenta centieniem un gatavību, nav panākts progress, kas liecinātu par panākumiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas apkarošanā.
3.4.
Starptautiskā Pētniecisko žurnālistu konsorcija (ICIJ) publikācijā par Pandoras dokumentiem vēlreiz ir atspoguļots nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un ar to saistīto noziegumu problēmas mērogs un nodokļu oāžu būtiskā nozīme šo noziegumu veicināšanā.
Tāpēc ir grūti saprast, kāpēc dokumentos visbiežāk minētās jurisdikcijas nav ES “jurisdikciju, kas nesadarbojas” sarakstā, un ka Ekonomikas un finanšu padome ir tikko svītrojusi no saraksta citu jurisdikciju, kuras tiesību akti padara neiespējamu uzņēmumu un kontu patieso īpašnieku identificēšanu.
3.5.
EESK vērš ES iestāžu un valstu valdību uzmanību uz nepieciešamību stingri aizsargāt to žurnālistu, darbinieku un ierēdņu dzīvību un neaizskaramību, kuri ziņo par ekonomisko un politisko korupciju.
Komiteja pauž bažas par to, ka vairākas dalībvalstis nav sākušas Direktīvas (ES) 2019/1937 par to personu aizsardzību, kuras ziņo par Savienības tiesību aktu pārkāpumiem, transponēšanu, un aicina Komisiju rīkoties, lai līdz 2021. gada beigām nodrošinātu direktīvas steidzamu transponēšanu.
3.6.
ES noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršana politikas neveiksmēm un trūkumiem ir vairāki cēloņi, kuriem ir kumulatīva ietekme: i) dažādu ES un dalībvalstu iestāžu pilnvaru sadrumstalotība; ii) vienotas noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un terorisma finansēšanas novēršanas uzraudzības iestādes trūkums Eiropas Savienībā; iii) ierobežotie līdzekļi, kas pieejami kompetentām ES struktūrām; iv) nepietiekama koordinācija gan prevencijas iniciatīvās, gan centienos vērsties pret konstatētajiem riskiem; v) nepilnības uzraudzības iestāžu un finanšu ziņu vākšanas vienību darbībā daudzās valstīs; vi) ļoti novēlota direktīvu transponēšana un ievērojamas atšķirības starp
(11) (12) (13) (14)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.).
EP 2019. gada 26. marta rezolūcija par finanšu noziegumiem, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu (OV C 108, 26.3.2021., 8. lpp.) un EP 2020. gada 10. jūlija rezolūcija.
Revīzijas palātas Īpašais ziņojums 13/2021.
CEPS-ECRI darba grupas ziņojums “Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršana ES”, 2021. gada janvāris..