LV
6.4.2022.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 152/3
3.2.
Lai gan daudzi joprojām runā par tiešsaistes un bezsaistes pārdošanas kanāliem, visveiksmīgākie uzņēmumi nemitīgi integrē tiešsaistes un bezsaistes vidi multikanālos, tādējādi piedāvājot patērētājiem vienu pieredzi.
Tas veicina lielāku konkurenci starp dažādiem uzņēmējdarbības modeļiem un nodrošina lielāku izvēli un pārredzamību patērētājiem, darbvietas un izaugsmi. 3.3.
Viena no lielākajām problēmām ir tā, ka tiešsaistē nav radīti vienlīdzīgi apstākļi konkurencei ar trešo valstu tirgotājiem.
Daži no šiem jautājumiem jau tiek risināti ar dažādām Komisijas iniciatīvām.
Medijos regulāri izskan ziņas, ka Eiropas Savienībā neražoti produkti, ko tiešsaistē pārdod trešo valstu tirgotāji, neatbilst ES noteikumiem vai pat ir nedroši vai bīstami.
Tas rada negodīgu konkurenci ES tirgotājiem, kuri ievēro ES noteikumus, kas paredz, ka patērētājiem pārdotajiem produktiem jābūt drošiem un ka ir jāievēro patērētāju tiesības.
Problēmu saasina nespēja veikt tirgus uzraudzību un muitas kontroli, kā arī augstas atbilstības nodrošināšanas izmaksas, kas rodas likumam pakļāvīgiem tirgotājiem.
Patērētājiem ir grūti pretoties zemāku cenu kārdinājumam.
Viens no 2020. gadā veiktiem pētījumiem liecina, ka gandrīz 70 % ES dzīvojošo patērētāju, kas pērk pārrobežu produktus, ir iegādājušies Ķīnas tirgotus produktus – šis rādītājs 2014. gadā bija aptuveni 15 % (1). 3.4.
Mazumtirgotāji un vairumtirgotāji ievieš jauninājumus, pielāgojas un eksperimentē, lai izmēģinātu jaunus produktus, pakalpojumus un uzņēmējdarbības modeļus un apmierinātu klientu pieprasījumu.
Vairāk nekā divi no trim mazumtirgotājiem pirms Covid-19 neveica darbības tiešsaistē, un pandēmijā pārliecinājāmies par to, cik svarīgi daudzu uzņēmumu – it īpaši, bet ne tikai mazumtirdzniecības un vairumtirdzniecības MVU – turpmākajai pastāvēšanai ir multikanāli. 3.5.
Digitālā inovācija uzlabo Eiropas konkurētspēju pasaulē.
Katrs otrais patērētājs Eiropā jau iepērkas tiešsaistē, izdevumiem sasniedzot 424 miljardus euro gadā (2), taču pirkumu īpatsvars tiešsaistē ievērojami atšķiras atkarībā no produkta veida; pašlaik tikai 15 % klientu iepērkas pāri robežām un tikai 7 % MVU nodarbojas ar pārrobežu tirdzniecību.
Eiropā ir vajadzīga stingra un vērienīga digitālā politika šajā nozarē, lai izmantotu esošās iespējas un nodrošinātu, ka procesā tiek iesaistīti visi uzņēmumi, ka tiek uzlaboti to darba ņēmēju darba nosacījumi un ka patērētāji saskata skaidru ieguvumu no mazumtirdzniecības digitalizācijas procesa visā Eiropā, saglabājot augstu patērētāju aizsardzības līmeni visos pārdošanas kanālos.
4.
Zaļā pārkārtošanās 4.1.
Covid-19 krīzes dēļ pieauga patērētāju pieprasījums pēc ilgtspējīgiem produktiem un uzņēmējdarbības veidiem.
Mazumtirgotāji un vairumtirgotāji darbojās kā būtiska saskarne ar galapatērētājiem, un tiem bija nozīmīga loma ilgtspējīgāku, reciklējamu un/vai atkārtoti lietojamu produktu un iepakojuma pieprasījuma prognozēšanā un veicināšanā.
Mazumtirgotāji un vairumtirgotāji daudzus gadus aktīvi veicināja ilgtspējīgu patēriņu un samazināja CO2 emisijas savā darbībā un piegādes ķēdēs.
Taču tie saskārās ar grūtībām, virzot šo pāreju nozarē, kurā ir augstas pastāvīgās izmaksas un zemi peļņas procenti. 4.2.
Mazumtirdzniecības nozare sniedz ievērojamu ieguldījumu atkritumu savākšanā un reciklēšanā.
Paplašinātās ražotāja atbildības sistēmas ir balstītas uz noteiktas atkritumu plūsmas apjomu, ko uzņēmums laiž tirgū, kurā tas darbojas.
Šī atbildība nav tik skaidra, ja tirgotāji, kas nav fiziski klātesoši Eiropas Savienībā, ieved produktus ES tirgū vai ja patērētāji tos importē tieši.
Šajos gadījumos produktu atkritumus, kas nonāk atkritumu plūsmā, reciklē vai aizvāc uz Eiropas mazumtirgotāju rēķina.
Tas attiecas arī uz atkritumiem, ko radījuši trešo valstu operatori, kuri nemaksā neko.
Ir vajadzīga ciešāka sadarbība starp EEIA (elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumu) shēmām un tiešsaistes tirgotājiem, kas reģistrēti ārpus Eiropas Savienības, kā arī pasākumi ar mērķi informēt šos uzņēmumus par to pienākumiem saskaņā ar paplašinātas ražotāja atbildības shēmām.
Patērētāju informētībai par reciklēšanas procesiem un izmaksām arī ir izšķiroša nozīme, lai uzlabotu tiešsaistes pirkumu ietekmes pārredzamību.
5.
Prasmes 5.1.
EESK atbalsta mazumtirdzniecības un vairumtirdzniecības nozares sociālo partneru – UNI-Europa un EuroCommerce – kopīgo 8. aprīļa paziņojumu, kurā (3) pausts atbalsts Eiropas Tirdzniecības paktam.
Paziņojumā uzsvērta Covid-19 krīzes bezprecedenta ietekme uz mazumtirgotāju un vairumtirgotāju dzīvotspēju un to darbaspēka noturību.
Sociālās partnerības tradīcija un pielāgota darba režīma izplatība šajā nozarē, bieži ar koplīgumu palīdzību, deva uzņēmumiem iespēju efektīvi tikt galā ar pēkšņo un radikālo pielāgošanos jaunajai situācijai.
Sociālie partneri ierosināja Eiropas Tirdzniecības paktu ES un valstu iestādēm, lai palīdzētu nozarei uzlabot tās ilgtermiņa noturību, izmantojot mērķtiecīgus atbalsta pasākumus un paātrinot digitālo un zaļo pārkārtošanos.
(1) (2) (3)
E-commerce in Europe 2020 (E-komercija Eiropā, 2020. gads).
https://www.eurocommerce.eu/about-us/the-narratives.aspx 2020.04.08 – EuroCommerce_UniEuropa_statement.pdf.