6.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 152/57
1.9.
Viens no visas Eiropas drošības sistēmas stūrakmeņiem ir EDSO, un tāpēc tā būtu jāstiprina, lai risinātu dialogu ar Krieviju.
Projekts Nord Stream 2 ir jāaptur tik ilgi, kamēr Krievija Ukrainā pārkāpj starptautiskās tiesības, jo pretējā gadījumā Maskavas rīcībā būs papildu līdzekļi Austrumeiropas valstu ietekmēšanai.
1.10.
Eiropas drošības sistēma ir jāstiprina kopīgi ar NATO; tāpat NATO ietvaros būtu jārisina dialogs par vērtībām.
1.11.
Transatlantiskajā kontekstā ir vēl vairāk jāstiprina pilsoniskās sabiedrības sadarbība.
Šajā sakarā īpaši svarīgs ir kopīgais dialogs par pilsoņu tiesībām, noturību pret dezinformāciju, par plašsaziņas līdzekļu brīvību, klimatrīcību, sociālajām tiesībām un patērētāju aizsardzību, kā arī demokrātijas atbalstīšanu, ko Eiropas Savienībā nodrošina EESK.
Ilgtermiņā transatlantiskā partnerība var sagatavot ceļu transatlantiskajai integrācijai.
2.
Tiesiskums un brīvā pasaules kārtība 2.1.
EESK norāda, ka pastāv nedalāma saikne starp brīvu pasaules kārtību un demokrātiju un tiesiskumu valstu iekšienē.
Ja tiesiskuma un demokrātijas dalībnieki kļūst pārāk neefektīvi attiecībā uz autoritāriem vai totalitāriem dalībniekiem, nav iespējams saglabāt brīvu pasaules kārtību.
Un otrādi – ja merkantilisms un protekcionisms ieņems uz noteikumiem balstītas brīvās tirdzniecības vietu, iekšēju impulsu iegūs arī tie spēki, kas apšauba uz tiesiskumu balstītu demokrātiju. 2.2.
EESK uzskata, ka brīva pasaules kārtība ir priekšnoteikums uz noteikumiem balstītai, taisnīgai un ilgtspējīgai tirdzniecībai, Parīzes klimata mērķu un Apvienoto Nāciju Organizācijas ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanai, sociālajam taisnīgumam un vienlīdzīgām iespējām, dzimumu līdztiesībai un nediskriminācijai.
Pasaules kārtība, kuras pamatā ir princips “stiprākais uzvar”, izolācija un tiekšanās uz pašpietiekamību, kā arī uz varas hierarhiju balstītas tirdzniecības attiecības, nevar sekmēt vai stiprināt radošu un novatorisku uzņēmējdarbību ar ilgtspējīgiem ekonomiskiem panākumiem, kā arī sasniegt vērienīgus vides un sociālās politikas mērķus. 2.3.
Tādēļ EESK atbalsta valstu sadarbības pamatnoteikumu nostiprināšanu ar Apvienoto Nāciju Organizācijas un tās apakšorganizāciju starpniecību un atzinīgi vērtē visu demokrātisko valstu alianses ideju, jo tikai ar ASV demokrātiskās varas iesaistīšanos pēc Otrā pasaules kara vispār varēja tikt izveidotas starptautiskās institūcijas un tikai kopā ar pasaulei atvērtu un demokrātisku Ameriku tām ir nākotne. 2.4.
EESK paškritiski vērtē to, ka pēc aukstā kara beigām ne tikai Eiropas politika, bet arī organizētā pilsoniskā sabiedrība Eiropā pārāk ilgi uzskatīja, ka vispārējās demokrātijas un tiesiskuma vērtības ir garantētas.
Tomēr pasaulē ir ietekmīgi dalībnieki, kuri, lai gan saskaņā ar starptautiskajām tiesībām ir uzņēmušies saistības attiecībā uz šīm vērtībām, praksē tās ir būtībā ignorējuši.
Mūsu uz vērtībām balstītās kārtības saglabāšanu nevar uzskatīt par pašsaprotamu. 2.5.
Demokrātisku tiesisku valstu un valstu savienību pamatā esošās vērtības veido daudzpusēju pasaules kārtību, par ko ES turpina iestāties, lai arī tās ietekmes iespējas vēl ir ierobežotas.
Šīs vērtības sakņojas laicīgās un garīgās varas atdalīšanā, Magna Charta, Habeas Corpus un Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas Vispārējā cilvēktiesību deklarācijā.
Tās ir liberālās demokrātijas un tiesiskuma priekšnoteikums.
Šīs vērtības ir kopīgas ES un ASV, kā arī tām labvēlīgajām liberālās demokrātijas valstīm.
Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 30. pantā ir skaidri noteikts: “Neko šajā deklarācijā nedrīkst interpretēt tādējādi, lai kādai valstij, personu grupai vai atsevišķām personām būtu tiesības īstenot tādu darbību vai rīcību, kuras mērķis ir iznīcināt šajā deklarācijā izklāstītās tiesības un brīvības.” 2.6.
Liberālās demokrātijas valstu kopīga iezīme ir to pastāvēšanas nesaraujamā saikne ar plurālistisku, neatkarīgu un dinamisku pilsonisko sabiedrību.
3.
Transatlantisko attiecību nozīme Eiropas lomai pasaulē 3.1.
Ģeopolitiskās pārmaiņas pēdējo divdesmit gadu laikā ir radījušas nopietnu kaitējumu brīvas pasaules kārtībai un ievērojami vājinājušas nozīmīgas starptautiskās organizācijas.
Dominējošie spēki bija Ķīnas Tautas Republikas aizvien agresīvākā varas elite un ASV bīstami pieaugošais izolacionisms. 3.2.
ASV nespēj vienas pašas panākt brīvas pasaules kārtības saglabāšanu, ņemot vērā tajās pastāvošo sociālo spriedzi un problēmas globālo dimensiju.
ASV iedzīvotāji visnotaļ skeptiski raugās uz dārgām militārām operācijām attālās pasaules daļās.
Afganistānas piemērs brutālā veidā parāda, ka liberālajām demokrātijām ir steidzami vajadzīga jauna, uzticama stratēģija un lielāka Eiropas iesaistīšanās, lai atslogotu ASV.
Tas nedrīkst aprobežoties tikai ar militārām spējām, kaut gan arī tās būs nepieciešamas.