6.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 152/53
ņemtas vērā atšķirīgās situācijas un savstarpējā atkarība, kas pastāv dažādās ekosistēmās.
Tas diezin vai atbilst dažādo reģionu atšķirīgajām vajadzībām, tāpēc papildus ir vajadzīga reģionāla politiskā perspektīva.
3.3.
Eiropas Komisija pašlaik izstrādā galvenos snieguma rādītājus, kuru mērķis ir atspoguļot sasniegumus ES industriālas stratēģijas īstenošanā (6).
Pašlaik Komisija galvenokārt koncentrējas uz ekonomikas izaugsmi un neņem vērā Eiropas zaļajā kursā noteiktos mērķus, pārmaiņas, kas nepieciešamas pārejai uz aprites ekonomiku, un pārveides procesa sociālo dimensiju.
Ir ārkārtīgi svarīgi, lai ES industriālajā stratēģijā tiktu skaidri atzīta un novērtēta reģionos pieejamo rūpniecības prasmju, kompetenču un potenciāla vērtība.
Tas ir pienācīgi jāņem vērā.
Pretējā gadījumā šaura koncentrēšanās uz ekonomikas izaugsmi un ar to saistītajiem pasākumiem un instrumentiem var izraisīt situāciju, ka klimata mērķi netiek sasniegti un netiek izmantotas ar rūpniecības pārveidi saistītās iespējas; tas var apdraudēt aprites ekonomiku.
3.4.
Šajos apstākļos nosakot industriālo stratēģiju un politiku, jāņem vērā nenoteiktība un neprognozējamība.
Politikas virzieniem un atšķirīgiem risinājumiem, kas pielāgoti konkrētām situācijām, jābūt elastīgiem un jābalstās uz visām kompetencēm, kuras pieejamas pašos reģionos vai kuras tie var izmantot, pateicoties apmaiņai ar citiem reģioniem un valstīm.
Atvērtība ir svarīgs stratēģisks resurss, un tā ir nepieciešama, lai noskaidrotu, kā trūkst un kas ir nepieciešams nekavējoties.
3.5.
Rūpniecības pārmaiņas, ko īsteno klimata aizsardzības nolūkā, radīs nopietnas sociālas problēmas, ja zaļā kursa mērķi būs jāsasniedz īsajā atlikušajā laikā.
Lai rastu sabiedriski un sociāli taisnīgu risinājumu, ir jārisina un jāpēta arī jautājums par videi kaitīgu resursu patēriņu.
3.6.
Aprites ekonomika pozitīvi ietekmē industriālās pārmaiņas reģionos un piegādes un vērtības ķēdēs.
Lai arī vislielākā pievienotā vērtība tiek radīta reģionos ar visprogresīvākajām nozarēm, tajās vietās, kur ekonomika ir mazāk balstīta uz zināšanām un ir energoietilpīgāka, tiek ražoti un pārstrādāti materiāli, ko izmanto aprites ekonomikā.
Vājākiem reģioniem aprites ekonomika noteikti var dot lielāku ieguvumu, un tie var kļūt par nozīmīgiem dalībniekiem šajā jomā.
3.7.
Koncentrēšanās uz sekmīgām rūpniecības pārmaiņām reģionālā līmenī skaidri norāda, ka ir vajadzīgi spēcīgi starpsavienojumi, cieša sadarbība un savstarpēja kompetenču nodošana citiem reģioniem, tostarp pāri ES dalībvalstu robežām.
Pastāv visaptveroša mijiedarbības sistēma, kas nepārprotami ietver vietējos MVU, kuri sadarbojas ar pārrobežu uzņēmumiem.
3.8.
Sociālekoloģisku pārmaiņu apstākļos esošās reģionālās industriālās kompetences pašas par sevi nav pilnībā efektīvas.
Tomēr tās ir gan nepieciešams, gan iespējams pilnveidot, ieguldot zināšanās, aprīkojumā un personālā, un jaunajos apstākļos tām ir gan nepieciešams, gan iespējams kļūt produktīvām.
Tādējādi būs vieglāk radīt jaunus produktus, pakalpojumus, tehnoloģijas un iespējas.
Tas savukārt nodrošinās ekonomiski stabilus uzņēmumus, kas piedāvā pievilcīgas darbavietas reģionos.
Tieši tam ir jābūt Eiropas industriālās stratēģijas mērķim.
3.9.
Reģionus visbiežāk raksturo tieši rūpniecības struktūras, uzņēmumi, darbaspēks, iedzīvotāju kompetences, pētniecības un izstrādes iespējas un konkrētie ražojumi, ko ražo vai pārstrādā attiecīgā reģiona uzņēmumi.
Rūpnieciskās kompetences atklāj dažādas vēsturiskas iezīmes.
Piegādes un vērtību ķēdēm visā Eiropā ir ļoti atšķirīga reģionālā ietekme.
Globālais konteksts ir tikpat svarīgs kā organizatoriskais statuss Eiropā, taču tam ir atšķirīga ietekme.
“Rūpniecība 4.0” un digitalizācija, kā arī informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, ievērojami, taču ļoti atšķirīgi ietekmēs Eiropas rūpniecības nozares un ekonomiku kopumā.
Šajā saistībā jānorāda, ka inovācijas un attīstības fondiem būs vēl lielāka nozīme reģionālo atšķirību mazināšanā.
3.10.
Pakalpojumu sniedzēji, kas veicina industriālās pārmaiņas, tostarp jaunuzņēmumi un MVU, var izveidot saikni ar saviem klientiem pat nomaļos reģionos, un pat šādās vietās ir iespējams radīt pievilcīgas darbvietas.
Piemēram, uz zināšanām balstīti uzņēmumi var dot savu ieguldījumu vērtību ķēdēs faktiski neatkarīgi no sava tuvuma klientiem.
Turklāt lielizmēra rūpnīcu iekārtas nereti var tikt pārvaldītas attālināti.
(6)
Sk.
INT/935 (2021) EESK atzinums par jauno ES industriālo stratēģiju (OV vēl nav publicēts).