C 152/46
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
6.4.2022.
ES atveseļošanu ir jāatbalsta ar spēcīgām partnerībām starp ES, dalībvalstīm, sociālajiem partneriem, rūpniecības nozari un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām.
Atveseļošanas stratēģija stiprinās arī Taisnīgas pārkārtošanās mehānismu, kas atbalsta tos reģionus, kuri ir atkarīgi no resursietilpīgām un energoietilpīgām nozarēm un kuros notiek strukturālas pārmaiņas.
3.
Vispārīgas piezīmes 3.1.
ES atveseļošanas plāns ir svarīgs aspekts ilgtspējīgā pārejā uz dekarbonizētu un digitalizētu ekonomiku, un tajā uzsvērts, ka, virzoties uz ES divējādo pārkārtošanos, līdztekus politiskai apņēmībai un/vai “zelta likumiem” ir vajadzīga arī politiska atbildība.
EESK piekrīt ierosinātajām galvenajām pamatjomām, saskaņā ar kurām ieguldījumi tiks koncentrēti uz dažām vissvarīgākajām jomām virzībā uz ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem (IAM), vienlaikus nodrošinot ES tiesību aktos noteikto 2030. gada klimata mērķu sasniegšanu (samazināt siltumnīcefekta gāzu (SEG) emisijas par vismaz 55 % salīdzinājumā ar 1990. gadu) un 2050. gada klimata mērķu sasniegšanu (panākt SEG emisiju nulles līmeni). 3.2.
Pandēmija ir radījusi vajadzību izveidot vienotu ceļu, kurā noteikumi ir globāli definēti un tiek vienādi piemēroti visos reģionos, tādējādi novēršot iespējamo sadrumstalotības risku, kas izriet no atšķirībām resursu piešķiršanā.
Pandēmijas izraisītā krīze un nepieciešamība pāriet uz ilgtspējīgu, noturīgu un elastīgu ekonomiku varētu sniegt lielisku iespēju izstrādāt noteikumus, kas garantē vienlīdzīgus konkurences apstākļus Eiropas Savienībā. 3.3.
Šajā nolūkā ir pienācīgi jānovērtē resursietilpīgo un energoietilpīgo nozaru pašreizējā nedrošā situācija, kā arī tas, kā šo apstākļu pastāvīgais raksturs varētu ietekmēt Eiropas ekonomiku kopumā.
Būtu jāpatur prātā resursietilpīgo un energoietilpīgo nozaru ieguldījums Eiropas Savienības iekšzemes kopproduktā (IKP), kā arī tas, ka tie ir līderi inovācijas jomā, ir atbildīgi par kvalitatīvas nodarbinātības radīšanu un veicina visas sabiedrības ilgtermiņa labklājību.
Lai sabiedriskais sektors būtu spēcīgs, tam jāsaņem impulss no privātā sektora.
Tomēr EESK pauž bažas par to, ka daži jau apstiprinātie NANP nav pietiekami precīzi orientēti uz resursietilpīgām un energoietilpīgām nozarēm, jo ieguldījumi dažkārt tiek novirzīti uz citām ekonomikas nozarēm. 3.4.
Turklāt ir jāapsver stimuls, ko resursietilpīgas un energoietilpīgas nozares var sniegt pētniecības un izstrādes ziņā, jo tās ir svarīgas jomas, kurās inovācijas tiks izvērstas no laboratorijas līdz industriālam līmenim. 3.5.
Resursietilpīgas un energoietilpīgas nozares potenciāli ir viens no nozīmīgākajiem dalībniekiem rūpniecības pārkārtošanā, kas nodrošinās Eiropu ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni.
Rūpniecībā būtu jāpastiprina centieni izstrādāt un ieviest ražošanas procesus ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni un veicināt tos sarežģītajās piegādes ķēdēs.
Bez šāda iekšēja un ārēja darba būs grūti sasniegt Parīzes nolīgumā noteiktos būtiskos, bet vērienīgos mērķus un ES izvirzītos mērķus. 3.6.
Automatizācijai un digitalizācijai būs svarīga nozīme šīs rūpniecības pārkārtošanās sasniegšanā.
Tomēr nevajadzētu jaukt jēdzienus: pārveidošana ir mērķis; digitalizācija ir rīks.
Digitālu risinājumu īstenošana optimizēs veidu, kādā cilvēki domā, pieņem lēmumus un rīkojas: lai gan digitalizācijai ir jābūt vienai no ANM prioritātēm, galvenā uzmanība būtu jāpievērš tam, kā šie instrumenti dos iespēju efektīvāk risināt problēmas, ar kurām mēs saskaramies. 3.7.
Digitālajai pārveidei būs nepieciešama tādu tehnoloģiju izstrāde, kas izmēģinājuma vai laboratorijas līmenī ir pārbaudītas rūpnieciskā mērogā.
Šajā nolūkā publiskā un privātā sektora partnerībām būtu jākoncentrējas uz pētniecību, izstrādi un inovāciju.
Ieguldījumi būtu jākoncentrē uz tehnoloģijām, kas jau agrīnā posmā liecina par inovatīvo risinājumu plašu izmantojamību, īstenojamību un uzticamību vērtību ķēdes augšdaļā un kas vienlaikus saskan ar ilgtspējas mērķiem.
Turklāt būs nepieciešams plānot pārejas periodu, kurā inovatīvus risinājumus var pienācīgi izvērst līdz rūpniecības mērogam. 3.8.
Lai varētu efektīvi risināt šo situāciju, pārkārtošanās būtu jākoncentrē uz iegūto zinātību, jau pieejamajiem resursiem un iespējamo sinerģiju, kas var rasties.
Pārveide ietver inovāciju, izgudrojumus, projektēšanu, izstrādi un būtībā attīstību; tomēr tas automātiski nenozīmē jaunradi par katru cenu. 3.9.
EESK apzinās, ka šai pārejai būs vajadzīgi ieguldījumi.
ANM un NGEU nebūtu jāuzskata par panaceju.
Lai īstenotu divējādo pārkārtošanos, resursietilpīgu un energoietilpīgu nozaru pārveidei būs vajadzīgs apjomīgs investīciju plāns un būs jāmobilizē daudzi papildu finansējuma avoti (piemēram, valsts atbalsts, svarīgi projekti visas Eiropas interesēs, jauni pašu resursi ES budžetā, turpmākie ES ETS ieņēmumi, privātie ieguldījumi utt.).
Šajā nolūkā ir būtiski rūpniecības un enerģētikas politiku saskaņot ar klimata politiku, lai mobilizētu visus milzīgos ieguldījumus, kas nepieciešami pārejai uz bezoglekļa ekonomikas modeli.