6.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 152/129
— piešķirot finansējumu ar pašvaldību palīdzību, lai nepieļautu, ka iedzīvotāji kļūst par nozares rūpniecisko dalībnieku ķīlniekiem.
Ir svarīgi likvidēt administratīvos šķēršļus un nodrošināt, ka finansējums sasniedz paredzēto mērķgrupu (piemēram, jauniešu vadītas vietējās kopienas un jauniešu vadītas vietējās organizācijas), precizēt pienākumus, kas nākotnē varētu attiekties uz ražojošo patērētāju.
Šajā gadījumā prioritāte ir tiesiskajai stabilitātei, jo ir jānodrošina patērētāju piekļuve finansiālajam atbalstam un zinātībai, lai mudinātu patērētājus uzdrīkstēties un kļūt par ražojošiem patērētājiem.
EESK uzskata, ka pēc apspriežamā likumdošanas instrumenta pārskatīšanas to nevajadzētu atjaunot līdz 2030. gadam, lai nodrošinātu tiesisko stabilitāti, kas, kā jau minēts 3.1. punktā, vajadzīga visām nozares ieinteresētajām personām šā vārda plašā nozīmē.
3.3.
Ir pareizi ieguldīt lielāku darbu, lai nodrošinātu dinamisku atkrastes vēja izmantošanu, kā izklāstīts Atkrastes stratēģijā, tomēr mūsu turpmākajā Eiropas enerģētikas sistēmā būtu jāpiešķir daudz lielāka nozīme sauszemes vējam un saules fotoelementiem.
EESK ir izbrīnīta par to, ka nav vispārējas pieejas, un aicina Komisiju pieņemt reģionālas decentralizācijas politikas stratēģiju.
Patērētāju ražotā produkcija nevar gūt panākumus, ja nav atbalsta reģionālajā un vietējā līmenī, kam ir ne tikai tehniskie un finanšu līdzekļi, bet arī zināšanas par teritorijas īpatnībām, un tas ļauj būtiski ietaupīt laiku.
Tuvā saikne ar iedzīvotājiem un vietējiem dalībniekiem ir pamatojums plašāku pilnvaru piešķiršanai ar mērķi sasniegt Direktīvā izvirzītos mērķus.
Šī stratēģija būs jāpapildina ar pārdomām par resursu un kritiski svarīgo materiālu pārvaldību (ieguve, reciklēšana u. c.), kas nepieciešami atjaunīgās enerģijas ražošanai un veiksmīgai izmantošanai.
Atkarībai no fosilā kurināmā nav jākļūst par atkarību no kritiski svarīgiem materiāliem.
b) Labāk izmantot sinerģijas 3.4.
Tā kā iepriekšējā pārstrādāšana tika veikta nesen, vēl nav pilnībā redzams, kāda ietekme ir jaunajiem noteikumiem, kas tika pieņemti.
Tāpēc EESK uzskata, ka šajā pārskatīšanā būtu jātiecas uz diviem mērķiem.
3.5.
Saskaņā ar modelēšanu, kas veikta ES 2020. gada pamatscenārijā, pašreizējā situācijā Eiropas Savienībai nedaudz vairāk kā par 1 % būtu jāpārsniedz pašlaik noteiktais 32 % mērķis attiecībā uz atjaunīgo resursu īpatsvaru enerģijas patēriņā.
Pārskatīšanā vispirms būtu jāļauj paaugstināt pašreizējos mērķus, vienlaikus nosakot jaunus, lai atjaunīgo energoresursu integrāciju visā Eiropā palielinātu vismaz par 7 %.
3.6.
Otrkārt, paketes “Gatavi mērķrādītājam 55 %” ietvaros veicot pārskatīšanu, ir jārodas iespējai stiprināt esošās sinerģijas starp minētajiem noteikumiem un Direktīvu.
No otras puses, tāda pati pieeja būtu jāizmanto arī attiecībā uz jaunajiem Eiropas Komisijas ierosinātajiem rīkiem, piemēram, Sociālo klimata fondu un oglekļa ievedkorekcijas mehānismu.
Tādējādi Direktīvas īstenošanā radītie ieguvumi varēs tikt pilnībā izmantoti tikai tad, ja atjaunīgo energoresursu izmantojuma izvēršana notiks, izveidojot ievestā CO2 īpatsvara uzskaites sistēmu.
Oglekļa ievedkorekcijas mehānisma ieviešana konkrētām nozarēm ir īstais brīdis, kad jānodrošina vienlīdzīgi konkurences apstākļi, un tas būtu jādara Eiropas līmenī.
Tas, ka mērķis, kas paredz galīgajā enerģijas patēriņā nodrošināt atjaunīgo energoresursu īpatsvaru 14 % apmērā, tiek aizstāts ar transporta nozarei izvirzītu saistošu mērķi līdz 2030. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu emisijas intensitātes samazinājumu par 13 %, kā noteikts 25. pantā, liecina, ka sinerģijas tiek pienācīgi izmantotas.
Šāda veida rīcība ļaus nodrošināt lielāku saskanību ar kvotu tirdzniecības sistēmu pārskatīšanu un CO2 standartu regulējumu.
Tomēr saskaņā ar Komisijas Energosistēmas integrācijas stratēģiju (4) transporta nozares elektrifikācijai vajadzētu būt prioritātei, kad vien tas ir ekonomiski un tehniski iespējams.
Galu galā šis pārskatīšanas priekšlikums ir saistīts arī ar Direktīvas par ēku energoefektivitāti pārskatīšanu un ir jāizmanto kā iespēja, lai demonstrētu vērienīgus mērķus, 2021. gada 14. decembrī nākot klajā ar izklāstu par to, kas turpmāk notiks ar paketi “Gatavi mērķrādītājam 55 %”.
c) Ekonomikas atveseļošanai jāļauj izvērst atjaunīgos energoresursus 3.7.
Lai arī pieprasījums pēc elektroenerģijas ir gandrīz atgriezies pirmskrīzes līmenī, ekonomikas atveseļošana ir sekmējusi to, ka uz fosilā kurināmā rēķina ir palielinājusies atjaunīgo energoresursu enerģijas ražošana (5).
Lai šī situācija saglabātos un kļūtu par patiesu tendenci nākotnē, enerģijas ražošanas resursiem noteikti ir vajadzīgi vienlīdzīgi konkurences apstākļi.
Pirmkārt, tas nozīmē pēc iespējas ātrāk izbeigt fosilā kurināmā subsidēšanu, kas saskaņā ar aplēsēm 2018. gadā visā Eiropā sasniedza aptuveni 50 miljardus EUR (6) (ņemot vērā, ka aplēsēs nav atspoguļota “netiešā” subsīdiju daļa).
(4) (5) (6)
COM (2020) 299 final.
Ember, European Electricity Review: H1-2021 (ember-climate.org).
Eiropas Komisija, Pielikumi 2020. gada ziņojumam par enerģētikas savienības stāvokli saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1999 par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību.