6.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 152/119
4.5.
Pandēmijas krīze ir parādījusi, ka trūkst veselības aprūpes darbinieku.
EESK atkārtoti uzsver, ka īpaša uzmanība būtu jāpievērš viņu darba apstākļu uzlabošanai, tostarp atalgojumam, izglītībai, pārkvalifikācijai un tālākizglītībai, piekļuvei bērnu aprūpes pakalpojumiem, lai nodrošinātu augstākos iespējamos drošības standartus, kā arī iespēju visām profesijām, tostarp veselības nozarē, brīvi dzīvot, pārvietoties un strādāt visā Eiropas Savienībā (3).
Tā kā Eiropas Savienībā 76 % veselības aprūpes darbinieku un 84 % medmāsu ir sievietes, ir vajadzīga politika, kas veicina dzimumsensitīvas pārmaiņas, lai novērstu šķēršļus piekļuvē pilnas slodzes nodarbinātībai, vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirības, veicinātu palikšanu darbā šajā nozarē un atbalstītu piekļuvi profesionālajai izaugsmei un vadošiem amatiem.
Jāizstrādā īpašas procedūras, lai pavērtu iespēju kritiskās situācijās ātri un droši pieņemt darbā medicīnas personālu no valstīm ārpus Eiropas Savienības.
4.6.
Attiecībā uz ES stratēģisko satvaru par drošību un veselības aizsardzību darbā 2021.–2027. gadam EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas stingro ieteikumu dalībvalstīm atzīt Covid-19 par arodslimību, taču uzsver, ka šis ieteikums ir jāpārskata, lai iekļautu visus darba ņēmējus, kas pakļauti inficēšanās riskam bez pienācīgas aizsardzības, tostarp mobilos un migrējošos darba ņēmējus, un sezonas darbiniekus nedrošās darbvietās un antisanitārās izmitināšanas vietās.
4.7.
EESK uzmanīgi sekos līdzi Eiropas veselības savienības īstenošanai un iesaka ņemt vērā saikni starp dzīvnieku veselību un cilvēku veselību.
Šī sadarbība arī uzsver faktu, ka pandēmiju pārrobežu rakstura dēļ efektīva un veiksmīga var būt tikai vienota, labi koordinēta rīcība, pamatojoties uz kopīgu atzīšanu.
4.8.
Covid-19 pandēmijas laikā Eiropas pieeja attiecībā uz klīniskajiem pētījumiem bija sadrumstalota un nekoordinēta.
EESK norāda, ka Eiropas mēroga pieeja var palīdzēt racionalizēt klīnisko pētījumu procedūras un procesus, it īpaši jaunu kandidātzāļu testēšanu iedarbīgai un pieejamai terapijai.
Šeit risinājums var būt liela mēroga Eiropas platforma klīniskajiem pētījumiem.
4.9.
Saskaņā ar zinātnisko pētījumu datiem un apmeklētības statistiku veselības aprūpē Covid-19 krīzes dēļ var būtiski palielināties psiholoģiskā slodze, kas savukārt var palielināt arī psihosomatisko slimību attīstību.
Šis jaunais morbiditātes fenomens, kā arī vēl nepietiekami izpētītā garā Covid-19 sindroma ietekme jāņem vērā visu ES dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās.
4.10.
Eiropas prioritātes attiecībā uz pandēmijām ir to novēršana, sagatavošanās tām un reaģēšana uz tām.
EESK uzskata, ka Eiropas Savienībai jāturpina konsekventi un globāli reaģēt uz krīzi, it īpaši izmantojot mehānismu COVAX, kā arī jaunās kandidātzāles un terapijas, un jāstiprina un jāatbalsta globālā veselības drošības struktūra.
Jāstiprina arī ES loma Pasaules Veselības organizācijā.
Šajā saistībā, reaģējot uz steidzamajām jaunattīstības valstu vajadzībām, EESK aicina Eiropas Komisiju rīkot atklātas Eiropas līmeņa debates par pagaidu brīvprātīgu atbrīvojumu no TRIPS attiecībā uz Covid-19 vakcīnām, terapiju un testiem, lai varētu paplašināt globālo vakcīnu ražošanu un samazināt izmaksas, gādājot par piekļuves nodrošināšanu cilvēkiem visā pasaulē.
4.11.
Attiecībā uz sākotnējām atziņām, kas formulētas EK paziņojumā par veselību, EESK konstatē, ka diemžēl nav minēts, ka intervences pasākumu un pakalpojumu pieejamība veselība radītā stresa mazināšanai ir nevienmērīga, un nav pievērsta vajadzīgā uzmanība neaizsargātām grupām; daudzējādā ziņā Covid-19 krīze to ir tikai pastiprinājusi.
Vienlīdzīgai piekļuvei pakalpojumiem un to pieejamībai vajadzētu būt ne tikai vienam no novērtēšanas kritērijiem, tā varētu glābt dzīvības.
5.
Sociālie un sabiedriskie aspekti 5.1.
2021. gadā esam pieredzējuši, ka visā Eiropā ir padziļinājusies sieviešu un vīriešu nevienlīdzība, it īpaši ņemot vērā, ka Covid-19 pandēmijas laikā ir satraucoši palielinājies vardarbības pret sievietēm gadījumu skaits.
Pārvietošanās ierobežojumi un izolācijas pasākumi ir radījuši vidi, kurā vardarbības veicējiem ir iespējas cietušos pakļaut piespiedu kontrolei, un ir noveduši pie fiziskas, psiholoģiskas un seksuālas vardarbības epizodēm pret sievietēm un meitenēm, un cietušajām ir ierobežota piekļuve atbalsta pakalpojumiem; šī parādība tiek dēvēta par “ēnu pandēmiju”.
EESK aicina Eiropas Komisiju pieņemt visaptverošu satvaru, lai novērstu un apkarotu visu veidu vardarbību pret sievietēm un meitenēm, raugoties no feminisma, dzimumsensitīvas un intersekcionālas perspektīvas, lai nodrošinātu, ka turpmākas veselības krīzes gadījumā ēnu pandēmija tiek novērsta.
(3)
OV C 286, 16.7.2021., 109. lpp.