6.4.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 152/117
1.7.
Pamatojoties uz vairākiem atzinumiem (1) un sociālo tiesību pīlāru, EESK atbalsta ES un dalībvalstu līmeņa pasākumus, kas veicinātu veselības aprūpes sistēmu sadarbību, respektējot tādas ES vērtības kā cieņa un godīga konkurence, un kuru mērķis ir augšupēja veselības un sociālo sistēmu konverģence.
1.8.
Pandēmijas laikā pieredzējām, ka līdz šim nepieredzētā mērogā ir palielinājusies nepieciešamā Eiropas un valstu darbība, lai palīdzētu gan atsevišķiem uzņēmumiem, gan privātpersonām.
EESK norāda, ka ir svarīgi pāriet no ārkārtas pasākumiem uz produktīviem ieguldījumiem virzībā uz iekļaujošu un ilgtspējīgu atveseļošanu vidējā termiņā un ilgtermiņā, arī tāpēc, lai nepieļautu draudus, ka fiskālā un monetārā politika varētu būt pakļauta augstam inflācijas riskam, kas var novest pie stagflācijas.
1.9.
EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas centienus atbalstīt valstu medijpratības kampaņas sadarbībā ar Eiropas Digitālo mediju observatoriju (EDMO) un Medijpratības ekspertu grupu, tādējādi vēl vairāk palīdzot apkarot dezinformāciju, tostarp viltus saturu un pret vakcināciju vērstu dezinformāciju, kas izraisa nepamatotas bailes un rada nopietnu kaitējumu.
1.10.
Komiteja atbalsta centienus uzlabot starptautisko sadarbību un stiprināt Eiropas ietekmi starptautiskās institūcijās.
EESK norāda, ka jebkāda Eiropas pozīcijas un iesaistīšanās starptautiskajās organizācijās vājināšana citām ārpus ES esošām valstīm rada iespēju rīkoties tādā veidā, kas ir nelabvēlīgs Eiropas Savienības vērtībām.
2.
Vispārīgas piezīmes 2.1.
2020. gada sākumā Covid-19 pandēmijas dēļ atklājās daži pašreizējie veselības nozares, daudzu valstu un ES iestāžu, kā arī vairāku ekonomikas sektoru funkcionālie traucējumi.
Tas viss vēl vairāk palielināja krīzes smagumu un sociālo nelīdzsvarotību.
2.2.
Komiteja atzinīgi vērtē Eiropas Savienības un tās iestāžu centienus pastāvīgi izvērtēt pandēmijas laikā notiekošos procesus gan attiecībā uz iepriekš nepieredzēto slogu veselības sistēmām, gan uz ietekmi Eiropas Savienībā kopumā.
Komiteja uzsver, ka šis iepriekšējais periods jāvērtē arī kā ES demokrātiskās un vienotās darbības stresa tests.
2.3.
EESK atzīst milzīgo darbu, ko veic dažādas ES iestādes, kuras koordinē vakcinācijas atbalstu, valstu iestādes, kas nodrošina sociālās aizsardzības un atbalsta programmas, un uzņēmumi, kas ir darījuši visu iespējamo, lai aizsargātu savus darbiniekus un darbību un stājušies pretī izaicinājumam panākt strauju nodarbinātības un būtisku produktu piegādes normalizēšanos.
Vienlaikus jāatzīmē, ka vēl ir daudz darāmā, lai darba tirgū nodrošinātu pilnīgu stabilitāti un līdzsvaru.
2.4.
EESK uzsver, ka pirmā un galvenā gūtā atziņa ir, ka it īpaši reģionālu un/vai pārvalstisku pandēmiju laikā mums ir jāstrādā kopā Eiropas līmenī, lai rastu kopīgus instrumentus ne tikai reaģēšanai veselības aizsardzības jomā, bet arī ārkārtas situācijas pārvarēšanai un pārejai uz ātru, bet iekļaujošu un ilgtspējīgu atveseļošanu.
Komiteja uzsver, ka Eiropas iestāžu īstenotā pieeja ir pozitīva, ieviešot jaunus un inovatīvus finanšu instrumentus, kas saskaņoti ar solidāru pieeju un pamatojoties uz kopīgām interesēm.
2.5.
Vissliktākā iespējamā situācija būtu citas krīzes uzliesmojums, pirms situācija ir pilnībā stabilizējusies.
Tāpēc Eiropas Komisijas prioritāte ir rīkoties jau šodien, lai stiprinātu ekonomikas, sociālo un veselības sistēmu noturību nākotnē.
EESK atbalsta šo stratēģiju un piekrīt, ka kritiski jāizvērtē gūtā pieredze un jāstiprina krīžu pārvaldība Eiropas Savienībā.
2.6.
Eiropas Komisija uzskaita desmit svarīgas no pandēmijas gūtas atziņas, taču tikai īsi piemin, ka “krīze visus neietekmēja vienādi, – vissmagāk cietušo vidū bija mazaizsargātās personas”.
Ieteikumos kritiski jāaplūko, kas ir paveikts līdz šim, kas ir izdevies labi un kas ir jāuzlabo.
2.7.
Izejot no krīzes, būtisks jautājums ir arī darbaspēka trūkums vitāli svarīgās “zemas kvalifikācijas” profesijās.
Krīze arī atklāja, ka esam neaizsargāti pret globālo piegādes ķēžu sadrumstalotību un ka jāpārskata rūpniecības stratēģija attiecībā uz pamatproduktu ražošanu.
(1)
OV C 13, 15.1.2016., 40. lpp., OV C 14, 15.1.2020., 1. lpp.