C 152/92
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 4 6
2.7.
Priešingai nei privatų sektorių reglamentuojančiuose teisės aktuose, šeštojoje kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu direktyvoje didžiausias dėmesys skiriamas institucinei sistemai ir jos pritaikymui kiekvienoje valstybėje narėje.
Pasiūlyme patikslintos kompetencijos, užduotys ir galimybė susipažinti su FŽP informacija, nustatoma bendros analizės atlikimo tvarka ir numatomas teisinis FIU.net sistemos pagrindas.
Sustiprinti priežiūros institucijų įgaliojimai imtis veiksmų ir bendradarbiavimo tarp priežiūros ir kitų institucijų tvarka yra pagerinta.
Numatyta sąsaja tarp banko sąskaitų registrų.
2.8.
Siūlomu Reglamentu dėl lėšų pervedimo ir tam tikro kriptoturto nauja redakcija išdėstomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/847 (11) dėl lėšų pervedimo, siekiant užtikrinti, kad kriptoturto pervedimų atsekamumo ir identifikavimo reikalavimai būtų panašūs į taikomus fondams.
Kartu kriptoturto paslaugų teikėjams bus taikomi Kovos su pinigų plovimu reglamento reikalavimai, taikomi kitiems finansų subjektams.
3.
Bendrosios pastabos 3.1.
Pirmoji kovos su pinigų plovimu direktyva buvo priimta 1991 m.
Nuo tada buvo patvirtintos keturios kitos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu direktyvos ir daugybė kitų papildančiųjų direktyvų, susijusių su finansų sistema ar atitinkama nusikalstama veikla ar teisės pažeidimais.
Šių pastangų, kurias ES institucijos laikė prioritetinėmis, rezultatai buvo akivaizdžiai nepatenkinami iki šiol.
3.2.
Dėl to iš esmės sutariama, ir tai jau atsispindi Komisijos 2019 m. vertinimuose ir tokių institucijų kaip Europos Parlamentas 2019 m. kovo mėn. ir 2020 m. liepos mėn. rezoliucijose (12), Audito Rūmų 2021 m. birželio mėn. ataskaitoje „ES kovos su pinigų plovimu bankų sektoriuje pastangos yra susiskaidžiusios, o įgyvendinimas – nepakankamas“ (13) ir daugumoje specialistų, akademinės bendruomenės ir ekspertų grupių analizių, visų pirma CEPS ir ECRI darbo grupės ataskaitoje (14).
3.3.
Pagal preliminarius skaičiavimus pinigų plovimo apimtys yra nuo 1 % ES 27 BVP (pagal Europolo ir Europos Komisijos duomenis) iki 1,3 % (pagal Audito Rūmų skaičiavimus), t. y. nuo 140 iki 208 mlrd. EUR per metus.
Dar svarbiau yra tai, kad, Europolo duomenimis, tik apie 1 % šio kiekio yra atgaunama.
Pastaraisiais metais buvo daug pinigų plovimo skandalų, kuriuose dalyvavo pagrindinės finansų įstaigos, ir pažymėtina, kad daugelis jų būtų buvę neatskleisti, jeigu nebūtų taikomi Europos teisės aktai ar priežiūros institucijų nebūtų ėmusios veiksmų.
Kitaip tariant, nepaisant Europos Komisijos ir Europos Parlamento pastangų ir pasiryžimo, nebūtų buvę jokios pažangos kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu rezultatų atžvilgiu.
3.4.
Tarptautiniam tiriamosios žurnalistikos konsorciumui paskelbus „Pandoros dokumentus“, buvo dar kartą išryškintas pinigų plovimo ir susijusių nusikaltimų problemos mastas ir esminis mokesčių rojų vaidmuo sudarant sąlygas šiems nusikaltimams.
Todėl sunku suprasti, kad dokumentuose dažniausiai minima jurisdikcija nėra įtraukta į ES „nebendradarbiaujančių jurisdikcijų“ sąrašą, ir kad Ecofin taryba tik ką pašalino iš sąrašo dar vieną jurisdikciją, pagal kurioje galiojančius teisės aktus neįmanoma nustatyti tikrųjų bendrovių ir sąskaitų savininkų.
3.5.
EESRK atkreipia ES institucijų ir nacionalinių Vyriausybių dėmesį į poreikį užtikrinti stiprią apie ekonominę ir politinę korupciją pranešančių žurnalistų, darbuotojų ir valstybės tarnautojų gyvybės ir neliečiamybės apsaugą.
Komitetas yra susirūpinęs dėl to, kad kai kurios valstybės narės nepradėjo Direktyvos (ES) 2019/1937 dėl asmenų, pranešančių apie Sąjungos teisės pažeidimus, apsaugos perkėlimo į nacionalinę teisę procedūrų, ir ragina Komisiją imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad ji būtų skubiai perkelta į nacionalinę teisę iki 2021 m. pabaigos.
3.6.
ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu politikos trūkumus ir netinkamumą lemia kelios priežastys, kurios daro bendrą poveikį: i) išskaidytos kompetencijos po daugybę ES ir valstybių narių institucijų; ii) nėra vieno ES kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu prižiūrėtojo; iii) kompetentingi ES organai gali naudotis ribotomis priemonėmis; iv) prasta koordinacija tiek apsaugos iniciatyvų atžvilgiu, tiek imantis veiksmų, kovojant su nustatytais rizikos veiksniais, ir delsiama juos įgyvendinti; v) priežiūros institucijų ir FŽP daugelyje šalių darbo trūkumai; vi) direktyvų perkėlimas į nacionalinę teisę buvo labai uždelstas ir yra didelių skirtumų tarp valstybių narių, dėl ko Europos Komisija
(11) (12) (13) (14)
2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/847 dėl informacijos, teikiamos pervedant lėšas, ir kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1781/2006 (OL L 141, 2015 6 5, p. 1).
2019 m. kovo 26 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl finansinių nusikaltimų, mokesčių slėpimo ir mokesčių vengimo (OL C 108, 2021 3 26, p. 8) ir 2020 m. liepos 10 d.
EP rezoliucija.
Audito Rūmų specialioji ataskaita 13/2021.
CEPS-ECRI darbo grupės ataskaita: kova su pinigų plovimu ES; 01/2021.