2022 4 6
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 152/75
3.5.
Gairėse pripažįstama, kad keisdamosi informacija ES valstybės nepakankamai tikrina faktus.
Taigi informacija, kuri vienoje valstybėje buvo pripažinta melaginga, gali būti platinama kitoje šalyje. 3.6.
Gairėse pažymima, kad kova su dezinformacija turi vykti sparčiau, siekiant nutraukti pelnymąsi iš dezinformacijos, platinamos reklamos skelbimais skaitmeninėje erdvėje, visų pirma per „Google“ skelbimus. 3.7.
Kodekse itin daug dėmesio skiriama politinės reklamos klausimui.
Politinės reklamos platintojo tapatybė pernelyg dažnai yra nežinoma, todėl reikia didinti skelbiamos reklamos skaidrumą.
Tai numatyta pasiūlymuose dėl skaitmeninių paslaugų teisės aktų (9) (30 straipsnis), Komisija pasiūlys naują teisės aktą dėl didesnio politinės reklamos skaidrumo.
4.
Konkrečios pastabos 4.1.
EESRK palankiai vertina Europos Komisijos darbo kovojant su dezinformacija kokybę ir visų pirma laipsnišką jos veiksmų griežtinimą.
4.2.
EESRK pažymi, kad kovojant su dezinformacija visada reikia atsižvelgti į poreikį apsaugoti saviraiškos laisvę.
4.3.
Šiuo metu vyksta struktūrinės visų suinteresuotųjų subjektų diskusijos, visų pirma plačiu mastu kreipiantis į akademinės bendruomenės narius.
EESRK pripažįsta, kad buvo būtina daugiau dėmesio skirti internetinės reklamos sektoriui, ir dabar į šią būtinybę atsižvelgiama. 4.4.
Gaires dėl Kovos su dezinformacija praktikos kodekso griežtinimo EESRK labiausiai kritikuoja dėl to, kad jose per daug dėmesio skiriama turiniui ir jo moderavimui, o ne jį platinantiems subjektams.
Turinys nuolat kinta, naudojamos platformos yra tobulinamos, tačiau pagrindiniai subjektai iš esmės lieka tie patys ir motyvai nesikeičia.
Turi būti taikomas veikiau prevencinis, o ne taisomasis modelis, ir Komisijos darbas turi būti sutelktas į priežastis, o ne pasekmes. 4.5.
Už kelių ideologų, sektų ar fanatikų slypi tikras ir itin pelningas dezinformacijos verslas.
To nežinodamos, Europos įmonės dezinformacijos svetainėms išleidžia daugiau kaip 400 mln. EUR (10).
Kadangi pripažįstama, kad pagrindiniai dezinformacijos šaltiniai siekia finansinių tikslų, visų pirma pasitelkdami paieškos sistemą, kuria sudaromos sąlygos gauti dideles pinigų sumas iš internetinės reklamos, taip pat remdamiesi specialiais įstatais, pagal kuriuos galima prašyti viešųjų subsidijų, Komisija turėtų skatinti taikyti ekonominių ir finansinių priemonių rinkinį, kad kovoti su dezinformacija būtų galima vos jai pasirodžius. 4.6.
EESRK atkreipia dėmesį į tai, kad daugelis platformų nepakankamai skelbia apie savo kovos su dezinformacija metodus ir kad dėl to nukenčia visi Europos subjektai, kovojantys su dezinformacijos praktika.
Tačiau EESRK palankiai vertina tai, kad kai kurios platformos („YouTube“) šią problemą vertino rimtai. 4.7.
Pagrindinių platformų („Facebook“ ir „Twitter“) galia neturėtų užtemdyti fakto, kad efektyviausia dezinformacija sutelkta į plačiajai visuomenei mažiau žinomas priemones, tokias kaip „VKontakte“, „Rumble“, „Odysee“, „Gab“ ir „Parler“.
Šios mažesnės platformos turi mažesnę auditoriją, tačiau jos gali būti lengviau orientuotos į konkrečias grupes pagal regioną, amžių ar bet kurį kitą parametrą.
Šioms platformoms taip pat trūksta finansinių priemonių kovoti su jų skleidžiama arba, jų manymu, nesvarbia dezinformacija, prisidengiant saviraiškos laisve.
Dezinformacija dažnai platinama iš konfidencialesnių platformų, kol greitai pasiekia didesnę auditoriją (11). 4.8.
EESRK mano, kad Europos veiksmai yra pernelyg suskaidyti ir trūksta koordinavimo.
Atrodo, kad struktūros yra pernelyg atskirtos, ypač kalbant apie du pagrindinius subjektus – EDMO ir Europos strateginės komunikacijos darbo grupę.
Įsteigus nuolatinę darbo grupę, kurios veikloje dalyvautų Europos audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų reguliuotojų grupė (ERGA), turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos keistis informacija.
Tačiau EESRK nuogąstauja, kad, atsižvelgiant į reiškinio mastą, veiklos ištekliai yra pernelyg riboti. 4.9.
Reikia skubiai stiprinti valstybių narių bendradarbiavimą.
Be to, ES turi atsižvelgti į tai, kad žiniasklaidos laisvei, kuri neatsiejama nuo saviraiškos laisvės, šiuo metu kyla pavojus ne vienoje valstybėje narėje.
Tai pasakytina ir apie jų teisės sistemas.
Tai neišvengiamai padarys neigiamą poveikį šių šalių galimybėms sėkmingai bendradarbiauti, pavyzdžiui, faktų tikrinimo srityje ir laikantis ES vertybių, o tiksliau – teisinės valstybės principų.
Bet kokios pastangos kovoti su dezinformacija gali turėti labai reikšmingų pasekmių pagrindinėms teisėms, kurias būtina užtikrinti ir ginti visose valstybėse narėse.
(9) (10) (11)
COM(2020) 825 final.
Europos Komisija, Pasiūlymas dėl bendrosios skaitmeninių paslaugų rinkos, 2020 m. gruodžio 15 d.
Claudia Cohen, Des marques financent, malgré elles, la désinformation, „Le Figaro“, 2021 m. rugpjūčio 5 d.
Viešųjų santykių institutas, Combating foreign disinformation on social media, „Rand corporation“, 2021 m. liepos 28 d.