C 152/68
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 4 6
3.6.
Finansavimo persvarstymas 3.6.1.
Finansų įstaigos turi analizuoti maisto sistemas atsižvelgdamos į šio sektoriaus ypatumus.
Maisto sektoriaus įmonėms negali būti taikomi tie patys kriterijai, kurie taikomi kituose sektoriuose, kaip buvo ilgą laiką, nes galimybės gauti paskolą ir investicijų grąža neatspindi ilgalaikio tvarumo kriterijų.
Tai dar svarbiau, jei atsižvelgsime į vidutinį maisto tvarkymo įmonių dydį ir didėjančią tvarumo svarbą.
MVĮ sunkiau gauti finansavimą ir teikti ataskaitas apie savo pasiekimus tvarumo srityje.
3.6.2.
Kalbant apie tvarų MVĮ finansavimą, reikėtų pabrėžti, kad biurokratiniai ir sudėtingi techninės analizės kriterijai, susiję su taksonomija, gali tapti kliūtimi įmonėms, ypač MVĮ, pradėti arba tęsti tvarumo procesą.
3.7.
Orientavimasis į mažas įmones 3.7.1.
Apskaitos sistemos ir stebėsenos mechanizmai paprastai tinka didelėms įmonėms.
Tai pasakytina ir apie tvarumą.
3.7.2.
Europos maisto sistemas daugiausia sudaro MVĮ.
Tai reiškia, kad pereinamuoju etapu maisto įmonėms reikia teikti ad hoc paramą.
Parama apima įsivertinimo priemonių įdiegimą, įmonių tinklaveikos kūrimą, verslumo ir tvarumo švietimo programas, praktikos bendruomenių kūrimą, gerosios patirties skatinimą, lengvesnę prieigą prie inovacijų ekosistemų, fiskalines ir finansines paskatas plėstis, taip pat lengvesnes galimybes patekti į rinkas ir susipažinti su rinkos informacija.
3.7.3.
Teikiant paramą ir gaires, be kita ko, dėl IT aparatinės ir programinės įrangos technologijų, galima tiekimo grandinėje skatinti MVĮ plėtrą bei konsolidavimą ir į jų strategijas geriau integruoti DVT.
3.8.
Lyginamoji analizė: įsivertinimas, stebėsena, dalyvavimas, dialogas 3.8.1.
Bet kuriai įmonei įsivertinimo priemonės yra labai svarbios derinantis prie Darbotvarkės iki 2030 m.
Tokiomis priemonėmis turi būti remiamos bet kokio dydžio įmonės, nenuskriaudžiant ir mažiausių.
3.8.2.
Didesnėms įmonėms turi būti taikomi visapusiškesni ir labiau standartizuoti metodai, kad jais remiantis būtų galima atlikti palyginimus.
Mažesnėms įmonėms reikia užtikrinti ad hoc paramą.
Atsižvelgiant į sektoriaus ypatumus, labai svarbus glaudus įvairių maisto sistemos dalyvių (maisto tvarkymo įmonių, institucijų, vartotojų, novatorių ir investuotojų) dialogas.
3.9.
Piliečių dalyvavimas 3.9.1.
Atsižvelgiant į socialinį maisto vaidmenį ir į jo poveikį aplinkos ir socialiniam tvarumui, reikėtų konsultuotis su piliečiais rengiant Europos, nacionalinę ir regioninę politiką, taip pat įmonių strategijas.
Piliečių dalyvavimas yra ypač svarbus vietos lygmeniu, kad maistas būtų glaudžiai susietas su miestų ir regionų gyvenimu (18).
Vietos maisto politika taip pat padeda tai pasiekti, nes ja maisto klausimas gali būti sprendžiamas holistiškai, atsižvelgiant į vietos ypatumus ir skatinant bendros kūrybos iniciatyvas.
3.9.2.
LEADER (19) pavyzdys rodo, kad šiuo atžvilgiu veiksmingas gali būti vietos veiklos grupių indėlis.
Maisto politikos tarybų įsteigimas yra dar vienas pavyzdys, rodantis, kad piliečių dalyvavimas lemia tvaresnius sprendimus.
(18) (19)
EESRK nuomonė „Pilietinės visuomenės indėlis rengiant visapusišką ES maisto politiką“ (OL C 129, 2018 4 11, p. 18), ir EESRK nuomonė „Sąžininga, sveika ir aplinkai palanki maisto sistema pagal strategiją „Nuo ūkio iki stalo““ (OL C 429, 2020 12 11, p. 268).
https://enrd.ec.europa.eu/leader-clld_en