C 152/58
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 4 6
3.3.
Nusivylusios JAV atsitraukė iš destabilizuotų Artimųjų Rytų 2011 m.
Atsirado vakuumas, kurį iš pradžių užpildė grupuotė „Islamo valstybė“.
Ją sunaikinus Irake ir Sirijoje, atsivėrusią erdvę užėmė visų pirma Rusija.
Tais pačiais itin svarbiais metais tuometinė JAV valstybės sekretorė Hillary Clinton pažymėjo, kad sprendimai dėl politikos ateities priimami Azijoje, o ne Afganistane arba Irake.
Europa ir Artimieji Rytai buvo nustumti į JAV interesų ir strategijos užribį.
Atrodo, kad šią Europos stabilumui ir saugumui pavojingą politiką Afganistano atžvilgiu tęs ir prezidentas J. Bidenas.
3.4.
Europa vis dar nėra JAV užsienio politikos dėmesio centre.
JAV visą dėmesį ir išteklius skiria nekontroliuojamam Kinijos augimui, kurį galbūt paspartino pandemija.
Be to, padėtis Lotynų Amerikoje vėl darosi sudėtinga, čia sunkumų kyla ne tik dėl autoritarinės santvarkos, korupcijos, bet ir dėl visiškai nefunkcionuojančių valstybių.
Vien dėl migrantų srautų iš Lotynų Amerikos, JAV daugiau dėmesio skiria šiam regionui, o ne, pavyzdžiui, Europai ar Afrikai.
Afrikai, kurioje gyventojų skaičius auga greičiausiai pasaulyje, JAV beveik neskiria dėmesio, o kaimyninei Europai šis regionas yra svarbus, bet Afrikoje ji neįgyvendina jokios strategijos, kitaip nei šiame žemyne labai aktyviai veikianti Kinija.
3.5.
Tęsiasi spartus Kinijos ekonomikos augimas, kuris prasidėjo Deng Siaopingo pastangomis XX a. 9-ajame dešimtmetyje, o nuo tada, kai vadovo pareigas pradėjo Si Dzinpingas, šalis vis drąsiau siekia tapti galinga pasauline veikėja.
Besivystančią šalį valdanti diktatūra, vykdanti taikią užsienio politiką, (vėl) tapo totalitarine visuotinio sekimo valstybe, kuri Azijoje tikslų siekia karinėmis priemonėmis ir nevengia grasinimų.
ES santykius su Kinija palaiko neturėdama jokios aiškios strategijos.
Vokietijos pirmininkavimo Tarybai metu buvo dėtos didelės politinės pastangos priimti politiškai motyvuotą dvišalį investicijų susitarimą, kuriame iš Kinijos reikalaujama per mažai, įskaitant pagrindinių teisių, tokių kaip asociacijų laisvė, įgyvendinimą, ir kuris geriausiu atveju tik paviršutiniškai atitinka Europos interesus.
EESRK yra labai susirūpinęs dėl galimo šio susitarimo poveikio, ypač dezinformacijos ir įtakos, nes jis taip pat atveria galimybes Kinijos investicijoms į naujienų, žiniasklaidos ir pramogų sektorius.
3.5.1.
Kinija įgyvendina plataus masto ginklavimosi programą.
Dažnai agresyviai besielgianti naujoji pasaulinė veikėja vis aktyviau grasina, kad įgyvendins net įsiveržimo į Taivaną scenarijų, imasi veiksmų siekdama kontroliuoti jūrų prekybos kelius, kurie yra labai svarbūs pasaulio ekonomikai, nepaisydama visų prisiimtų tarptautinės teisės įpareigojimų naikina demokratiją ir varžo laisvę Honkonge, taip pat savo šiaurės vakarų provincijose įgyvendina visuotines ir sunkiai suvokiamo žiaurumo gyventojų musulmonų priespaudos priemones.
Tai netrukdo Kinijos komunistų partijai iš karto po Afganistano žlugimo užmegzti gerus santykius su Talibanu.
Vakarų fiasko Hindukuše dar labiau sustiprina Kinijos komunistų partijos teikiamą prioritetą daugiašalei, bet ne liberaliai pasaulio tvarkai.
Todėl iki šiol palankiai vertinta daugiašališkumo koncepcija jau turi būti vertinama kitaip.
3.5.2.
Kinijos įtaka Europoje tapo akivaizdžiu ekonominiu ir politiniu veiksniu.
Pekinas kantriai įgyvendina ilgalaikį Šilko kelio projektą, vieną po kitos užima strategiškai reikšmingas pozicijas, ir sudarydamas su Afrikos ir Azijos šalimis kredito sutartis, kurios tik atlikus paviršutinį vertinimą atrodo palankios, bet iš tikrųjų jas sukausto, paverčia šias šalis politiškai priklausomomis.
Be to, Pietryčių Europoje Pekinas jau užsitikrino svarbios infrastruktūros kontrolę.
Pavyzdžiui, Europos Sąjungoje jis kontroliuoja Pirėjo uostą Graikijoje, o Juodkalnijoje – greitkelių tiesimą ir 5G tinklų diegimą.
3.5.3.
Šiuo metu dalis Europos ekonomikos, visų pirma Vokietijos bendrovių grupės, yra pavojingai priklausomos nuo Kinijos rinkos, į kurią Europos pramonei iš pradžių buvo pasiūlyta perkelti gamybą, bet nesuteikta galimybė į ją patekti.
Kai kurios bendrovių grupės pagrįstai permąsto savo tiekimo grandines, kurios yra pernelyg vienpusiškos ir galiausiai priklauso nuo Kinijos vadovų savivalės.
3.5.4.
NET Kinijai įstojus į PPO, patekti į šios šalies rinką vis dar sudėtinga arba neįmanoma.
Abipusiškumo ir sąžiningumo principai toli gražu nėra įgyvendinti.
Kinija iškraipo pasaulinę konkurenciją teikdama subsidijas ir atkakliai atsisakydama mažinti perteklinius pajėgumus.
Kinijos komunistų partijos valdoma valstybė jau seniai vykdo sistemingą pramoninį šnipinėjimą, pasinaudodama bendrosiomis įmonėmis prievarta išgauna žinias.
Šiuo metu Kinija į savo rinką įsileidžia tik tuos užsienio investuotojus, kurie turi jai reikalingą praktinę patirtį, taip pat, iškraipydama konkurenciją, ji toliau apdraudžia šalies bendroves nuo bet kokios rizikos.
Tai nesuderinama su abipusiškumo principu pagrįstu, atviru ir sąžiningu rinkos organizavimu.
3.6.
Nuo įsimintinos Vladimiro Putino kalbos Miuncheno saugumo konferencijoje 2007 m.
Rusija, deja, vis labiau tolsta nuo bendradarbiavimo su Vakarais.
Jau ilgą laiką Maskva naudoja dujas kaip spaudimo priemonę kaimyninėse šalyse, kurios yra priklausomos nuo jų tiekimo.
Tais atvejais, kai šis būdas daugiau nedavė norimų rezultatų, o buvusios Sovietų Sąjungos Respublikos užmegzdavo pernelyg glaudžius santykius su ES, t. y.
Vakarų šalimis, arba siekdavo didesnio savarankiškumo, Rusijos vadovybė pradėdavo netiesioginius ir tiesioginius karus šalies pakraščio regionuose arba buvusiose Sovietų Sąjungos teritorijose, be kita ko, pažeisdama tarptautinę teisę ir pačios suteiktas sutartines garantijas Rusija aneksavo Krymo pusiasalį – Ukrainos valstybės teritoriją.
Siekdamas savo tikslų, Kremlius negailestingai pasinaudojo nestabilumu, prasidėjusiu po trumpo Arabų pavasario 2011 m.
Be to, Rusijos vadovai dalyvauja kibernetiniuose karuose prieš