2022 4 6
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 152/147
įtraukiant visus jūrų vertės grandinės subjektus, ypač kuro gamybos ir energijos tiekėjus, variklių gamintojus, taip pat uostus, frachtuotojus ir visuose sektoriuose dirbančių darbuotojų atstovus.
Siekiant visuomenės dalyvavimo ir paramos labai svarbi tikslinga, aiški, cikliška ir skaidri komunikacija.
3.2.
Pasiūlymo dėl Reglamento „FuelEU Maritime“ poveikis laivybai yra nevienodas, palyginti su kitomis pramonės šakomis: tinkamai įvardijamos trumpalaikės priemonės iki 2030 m., tačiau ilgalaikiai pokyčiai, kurie 2030–2050 m. padės gerokai sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, vis dar iš esmės yra tiksliniai, apimantys dar nesukurtas technologijas, jau nekalbant apie įsitvirtinusias.
Kitaip tariant, laivybos sektoriaus kelias siekiant iki 2050 m. pasiekti poveikio klimatui neutralumą vis dar neaiškus ir apima įvairias technologines galimybes.
Be to, kyla daug neatsakytų klausimų dėl šių alternatyvų tiekimo, saugos, paskirstymo ir sąnaudų.
Todėl šio pasiūlymo reglamentuojamosiose dalyse turėtų būti numatytas tam tikras lankstumas, kad pramonė galėtų prie jo prisitaikyti.
Be to, didelį laiko trūkumą lemia ilgas parengiamasis laikotarpis ir intensyvaus platesnio sektoriaus pradinių investicijų ciklo, apimančio visus suinteresuotuosius subjektus.
3.3.
Viena vertus, priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo trajektorija priklauso nuo ekonomiškai perspektyvaus ir saugaus aplinkos neteršiančio kuro ir technologijų įvedimo bei įsitvirtinimo rinkoje.
Kita vertus, reikia naujų varomųjų priemonių, naujų rūšių mažo anglies dioksido kiekio arba anglies dioksido neišskiriančio kuro, prieinamo visame pasaulyje, ir bendrų pastangų bendradarbiaujant su tiekimo grandinės suinteresuotaisiais subjektais, siekiant galiausiai užtikrinti visišką nepriklausomybę nuo iškastinio kuro.
3.4.
Remiantis pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą teisėkūros priemonių rinkiniu, iniciatyva „FuelEU Maritime“ turi būti užtikrinama tiekimo, paskirstymo ir paklausos sinergija, nuoseklumas ir suderinamumas.
Tai turėtų būti veiksmingai pasiekta papildant Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvą (5), skirtą būtent energijos iš atsinaujinančiųjų šaltinių tiekimui, ir Alternatyviųjų degalų infrastruktūros reglamentą, skirtą paskirstymo infrastruktūrai ES uostuose (6).
3.5.
Šiuo tikslu taip pat labai svarbu užtikrinti tinkamas paskatas tarp pasiūlos ir paklausos.
Tačiau Reglamento „FuelEU“ projekte šiuo metu skatinama naudoti konkrečių rūšių mažo anglies dioksido kiekio kurą, iš anksto neįvertinus visuotinio jo prieinamumo ir kainos, nors turėtų būti leidžiama naudoti visus alternatyviuosius degalus.
Taip galiausiai gali būti iškraipyta konkurencija, nors šių degalų prieinamumas šiuo metu ir netolimoje ateityje yra mažas.
Kadangi už atsinaujinančiųjų alternatyviųjų degalų kūrimą ir prieinamumą atsakingi kuro tiekėjai, reikėtų skatinti naudoti švaresnį kurą.
Šiam tikslui įgyvendinti būtina panaikinti iškastinio ir alternatyviojo kuro kainų atotrūkį, o švaresnis kuras turi tapti įperkamesnis ir plačiau prieinamas.
Reikia dėti pastangas, įtraukiant visus jūrų vertės grandinės subjektus, ypač kuro gamybos ir energijos tiekėjus, variklių gamintojus, taip pat uostus, frachtuotojus ir visų susijusių sektorių darbuotojų atstovus.
Įgyvendinus šiuos tikslus gali padidėti alternatyviųjų degalų paklausa, kaip numatyta Reglamente „FuelEU“.
3.6.
Pasiūlyme konkrečiai įpareigojant naudoti švaresnį kurą ir biokurą neatsižvelgiama į tai, kad toks kuro kiekis iš tikrųjų tarptautinei laivybai nėra pakankamas ir kad tai negali būti perspektyvi alternatyva iškastiniam kurui.
Administracinių baudų skyrimas tais atvejais, kai nėra perspektyvių alternatyvų, yra baudžiamoji priemonė, kuri veikiau didina pajamas, o ne mažina išmetamųjų teršalų kiekį.
3.7.
Šiuo metu visiškai netaršaus arba mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančio kuro, kurio reikia laivybai, siekiant sumažinti jos priklausomybę nuo iškastinio kuro, nėra, ypač giliavandenės laivybos atveju; tokia padėtis išliks dar ir artimiausiu metu.
Šio kuro gamybai ir prieinamumui visame pasaulyje reikalingos didžiulės investicijos, kurias turės plėtoti ne sektoriaus suinteresuotieji subjektai, t. y. naftos bendrovės ir apskritai energijos tiekėjai.
Be to, alternatyviesiems degalams, pavyzdžiui, amoniakui, metanoliui ar vandeniliui, reikalingi naujos kartos vidaus degimo varikliai ir pažanga laivų projektavimo bei varomųjų technologijų srityse, kuri priklauso nuo variklių gamintojų ir laivų statyklų – dauguma jų įsikūrę Tolimuosiuose Rytuose.
3.8.
Kol šie alternatyvieji degalai nebus sukurti, tol nebus galima pasiekti ilgalaikių sutartos Pradinės IMO strategijos dėl priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo tikslų ir plataus užmojo Europos žaliojo kurso ir pasirengimo įgyvendinti 55 % tikslą priemonių rinkinio uždavinių.
Mums kuo greičiau reikia moksliniais įrodymais pagrįstų išsamesnių žinių, kad galėtume sumažinti sprendimų priėmimo riziką ir orientuotis į tinkamas investicijas.
Todėl pramonė, kartu su keliomis valstybėmis narėmis, turinčiomis didelių su jūra susijusių interesų, IMO pateikė pasiūlymą įsteigti MTP valdybą ir fondą
(5) (6)
COM(2021) 557 final.
COM(2021) 559 final.