C 152/46
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.4.6.
piac kiépítéséhez szükséges erőfeszítéseket az EU, a tagállamok, a szociális partnerek, az ipar és más érdekelt felek közötti, erős partnerségeknek kell támogatniuk.
A helyreállítási stratégia megerősíti az igazságos átmenet mechanizmust is, amely támogatja az eei-kre támaszkodó és strukturális átalakuláson áteső régiókat. 3.
Általános megjegyzések 3.1.
Az EU helyreállítási terve a szén-dioxid-mentes és digitalizált gazdaságra való fenntartható átállás egyik kulcsfontosságú alkotóeleme, és rávilágít arra, hogy az EU kettős átállásra való törekvése során a politikai kötelezettségvállalás és/vagy az aranyszabályok mellett politikai felelősségvállalásra is szükség van.
Az EGSZB egyetért a javasolt fő kiemelt területekkel, amelyek – az uniós jogszabályokban meghatározott, 2030-ra (az üvegházhatású gázok [ÜHG-k] kibocsátásának az 1990-es szinthez képesti legalább 55 %-os csökkentése) és 2050-re (nettó zéró ÜHG-kibocsátás) vonatkozó éghajlat-politikai célkitűzés elérésének biztosítása mellett – az ENSZ fenntartható fejlődési céljainak elérése szempontjából legfontosabb területekre összpontosítják a beruházásokat. 3.2.
A világjárvány olyan közös útvonal kialakítását tette szükségessé, amelyen a szabályok meghatározása globálisan történik, és azokat valamennyi régió egységes módon alkalmazza, megelőzve azokat az esetleges kockázatokat, amelyek az erőforrások eltérő elosztása miatti széttagoltságból eredhetnek.
A világjárvány miatt kialakult válság és a fenntartható, reziliens és rugalmas gazdaságra való átállás szükségessége nagyszerű lehetőséget kínálhat arra, hogy egyenlő versenyfeltételeket biztosító szabályok kerüljenek meghatározásra az EU-ban. 3.3.
Megfelelően fel kell mérni ezért az erőforrás- és energiaigényes iparágak jelenlegi bizonytalan helyzetét, valamint azt, hogy milyen hatása lehet e körülmények folyamatos fennállásának az európai gazdaság egészére nézve.
Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy az erőforrás- és energiaigényes iparágak hozzájárulnak az Európai Unió bruttó hazai termékéhez (GDP), továbbá vezető szerepet játszanak az innováció terén, magas színvonalú munkahelyeket teremtenek és a társadalom egészének hosszú távú jólétét is elősegítik.
Az erős közszolgáltatás biztosításához a magánszektorból érkező ösztönzésre van szükség.
Az EGSZB ugyanakkor aggodalmát fejezi ki amiatt, hogy néhány már jóváhagyott nemzeti reformprogram esetében pontatlanság mutatkozik az erőforrás- és energiaigényes iparágakat illetően, mivel a beruházásokat időnként más gazdasági ágazatokhoz irányítják át. 3.4.
Figyelembe veendő továbbá, hogy az erőforrás- és energiaigényes iparágak lendületet adhatnak a K+F számára, hiszen ez az a kulcsfontosságú terület, ahol az innováció kikerül a laboratóriumból, és ipari léptékűvé válik. 3.5.
Az erőforrás- és energiaigényes iparágak potenciálisan az egyik legnagyobb hozzájárulást adhatják az ipari átálláshoz, amely alacsony szén-dioxid-kibocsátást fog biztosítani Európában.
Az iparnak fokoznia kell erőfeszítéseit az alacsony szén-dioxid-kibocsátású termelési folyamatok kifejlesztésére és bevezetésére, továbbá azok összetett ellátási láncok mentén történő szorgalmazására irányulóan.
Ez olyan belső és külső munkát jelent, amely nélkül nehéz lenne elérni a Párizsi Megállapodásban meghatározott létfontosságú, ugyanakkor nagyratörő célokat és az EU által meghatározott célkitűzéseket. 3.6.
Az automatizáció és a digitalizáció kulcsfontosságú szerepet fog játszani ezen ipari átállás megvalósításban.
Nem szabad viszont összekevernünk a fogalmakat: az átalakulás a cél, a digitalizáció pedig egy eszköz.
A digitális megoldások megvalósítása észszerűsíteni fogja az emberek gondolkodását, döntéshozatalát és teljesítményét: jóllehet a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköznek előtérbe kell helyeznie a digitalizációt, a hangsúlyt arra kell fektetni, hogy hogyan közelíthetjük meg hatékonyabban az előttünk álló kihívásokat ezen eszközök segítségével. 3.7.
A digitális átalakuláshoz az szükséges, hogy a kísérleti vagy laboratóriumi léptékben bevált technológiák ipari mértékűvé váljanak.
Éppen ezért szükséges, hogy a köz- és magánszféra közötti partnerségek a kutatásra, a fejlesztésre és az innovációra összpontosítsanak.
A beruházásoknak azokra a technológiákra kell irányulniuk, amelyek esetében már a korai szakaszban kézzelfogható az innovatív megoldások mérhetősége, megvalósíthatósága és megbízhatósága az értékláncok felsőbb részein, és mindeközben a fenntarthatósági célokkal is összhangban állnak.
Be kell tervezni továbbá egy átállási időszakot, amely alatt az innovatív megoldások ipari léptékűvé alakulhatnak. 3.8.
Annak érdekében, hogy ezt a helyzetet hatékonyan lehessen kezelni, az átállásnak a megszerzett szakértelemre, a már rendelkezésre álló erőforrásokra és az esetleges szinergiákra kell összpontosítania.
Az átalakulás innovációt, találmányokat, tervezést, építést és tulajdonképpen fejlesztést foglal magában, de ez önmagában nem feltétlenül jelent új alkotásokat. 3.9.
Az EGSZB tisztában van vele, milyen beruházásokat igényel ez az átállás.
Sem a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, sem pedig a NextGenerationEU program nem tekinthető csodaszernek.
Ahhoz, hogy az erőforrás- és energiaigényes iparágak – a kettős átállás teljesítése érdekében – átalakuljanak, számos további finanszírozási forrást (pl. állami támogatás, közös európai érdeket szolgáló fontos projektek, az uniós költségvetés új saját forrásai, az EU jövőbeli, kibocsátáskereskedelmi rendszerből származó bevételei, magánberuházások stb.) mozgósító, hatalmas beruházási tervre van szükség.
Ahhoz tehát, hogy a karbonsemleges gazdasági modellre való átálláshoz szükséges, hatalmas befektetéseket mozgósítani lehessen, elengedhetetlen az ipar- és energiapolitikáknak az éghajlat-politikával való összehangolása.