C 152/30
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.4.6.
(29,7 %), Bulgária (18,3 %) és Franciaország (19,6 %).
Emellett a munkanélküli fiatalok egy bizonyos százalékát nem veszik figyelembe a hivatalos adatokban, mivel vagy nem folyamodnak munkanélküli ellátásért, vagy nem jelentkeznek munkaközvetítő ügynökségeknél, hanem színlelt önálló vállalkozóként keresik kenyerüket, illetve platformalapú munkavégzésből vagy a párhuzamos gazdaságból élnek.
Ezért feltételezhető, hogy a valós adatok még rosszabbak is lehetnek, mint az Eurostat által közölt adatok. 3.2.
Ezenkívül a Covid19-válság tovább súlyosbította a NEET-fiatalok helyzetét.
A NEET-fiatalok száma Európában – különösen olyan országokban, mint Olaszország, Görögország, Bulgária és Románia – kritikus, és ismét emelkedik az iskolai lemorzsolódások, a megfelelő útmutatás hiánya, a munkahelyek elvesztése és a munkalehetőségek hiánya miatt.
A legkiszolgáltatottabb helyzetben levő fiatalok e kategóriája esetében nagyobb a marginalizáció, a szegénység és a foglalkoztatásból való tartós kirekesztés kockázata. 3.3.
A nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülők csoportja (NEET) egy átfogó kategória, amely heterogén népességet ölel fel, beleértve a munkanélkülieket, az iskolából lemorzsolódottakat, mindazokat a csüggedt egyetemi diplomásokat, akik még mindig nem találtak munkát, és a többi olyan fiatalt, akik különböző okokból inaktívak.
A munkanélküliek mindössze a NEET-fiatalok tágabb kategóriájának egy alcsoportját jelentik, és a munkanélküliek és a NEET-fiatalok csoportja közötti átfedés időben és országonként eltérő (8). 3.4.
A NEET-fiatalok magas száma nagy veszteséget jelent gazdaságaink és társadalmaink számára.
Az érintettek által érzett kiábrándultság vagy kirekesztettség egyúttal demokratikus társadalmaink stabilitása szempontjából is óriási politikai kockázatot jelent.
Az oktatási és szociális rendszerek képtelenek megelőzni a jelenséget, illetve csökkenteni a NEET-fiatalok számát, ami arra utal, hogy az esélyegyenlőséget Európa-szerte előmozdító, széles körben támogatott, hatékony szakpolitikák kudarcot vallottak. 3.5.
A jelenlegi válság különösen a nem hagyományos és változatos típusú foglalkoztatási formákban (9) (alkalmi munka, utalványalapú foglalkoztatás, platformalapú munkavégzés, haknimunka és kollaboratív foglalkoztatás stb.) dolgozókat érinti (10), és sajnos az ilyen módon foglalkoztatott munkavállalók kategóriájában túlsúlyban vannak a fiatalok.
Az ilyen munkahelyeket alacsony fizetés, szabálytalan munkaidő, elégtelen állásbiztonság és elégtelen szociális védelem (fizetett szabadság, nyugdíj, betegszabadság stb.) vagy annak teljes hiánya jellemezheti.
Az ilyen munkát végzők gyakran nem jogosultak munkanélküli ellátásra vagy a kormányok által alkalmazott csökkentett munkaidejű foglalkoztatásra (11).
Ilyen típusú munka leginkább a Covid19-világjárvány által különösen érintett ágazatokat és iparágakat jellemzi, például a turizmust, a nagykereskedelmet, a kiskereskedelmet, a szálloda- és élelmiszeripart (12).
Másrészt az új munkavégzési formák lehetőséget jelenthetnek a vidéki vagy távoli területeken élő fiatalok, a fogyatékossággal élő fiatalok, a diákok és a fiatal szülők számára, ezért mindenképpen garantálni kell a tisztességes béreket és a szociális biztonságot. 3.6.
A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben azonosítani kell és figyelembe kell venni a foglalkoztatás olyan mellékes akadályait, mint a mobilitás, a digitális jártasság, az egészségi állapot és a bizonytalan életkörülmények, beleértve a lakhatás vagy a társadalombiztosítás hiányát is.
Az EGSZB úgy véli, hogy a tagállamok minőségi és mennyiségi szempontból nyomon követhetnék a fiatalok munkaerőpiaci integrációjának ezen akadályait, és a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervekben konkrét javaslatokat tehetnének ezek orvoslására.
4.
Részletes megjegyzések 4.1.
A Covid19 utáni helyreállításra lehetőségként kellene tekinteni.
A gazdaságot és a munkaerőpiacot egyaránt nagy megrázkódtatás érte. 4.2.
A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek példátlan lehetőséget jelentenek a változás ösztönzésére és támogatására, amelyet inkluzív kormányzással kell felhasználni.
Ehhez párbeszédre, nyitottságra és átláthatóságra van szükség.
A nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek keretében finanszírozott intézkedésekbe be kell vonni a helyi hatóságokat, a szociális partnereket és a civil társadalmat, többek között az ifjúsági szervezeteket annak érdekében, hogy olyan részvételi kormányzás jöjjön létre, amely konszenzust, bizalmat és igazságérzetet hozhat a nemzeti helyreállítási és rezilienciaépítési tervek vonatkozásában.
(8) (9) (10) (11) (12)
Konle-Seidl, R. és Picarella, F. (2021), Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation, Európai Parlament, Luxembourg.
https://www.eurofound.europa.eu/topic/non-standard-employment.
https://www.eurofound.europa.eu/publications/blog/new-forms-of-employment-in-europe-how-new-is-new.
Eurofound (2021), COVID-19: Implications for employment and working life, az Európai Unió Kiadóhivatala, Luxembourg.
Spasova S., Bouget D., Ghailani, D. és Vanhercke B. (2017), Access to social protection for people working on non-standard contracts and as self-employed in Europe.