C 152/194
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.4.6.
2.5.
A földhasználat, a földhasználat-változtatás és az erdőgazdálkodás (LULUCF) ágazata az elnyelők és a szénkészletek fenntartásával és növelésével hozzájárulhat az éghajlatváltozás mérsékléséhez.
Az Európai Bizottság olyan szakpolitikákat javasol, amelyek segítenek az erdőgazdálkodóknak abban, hogy a fatermékek előállítása során nagyobb éghajlati előnyöket biztosítsanak, és a gazdálkodókat az éghajlattudatos és fenntartható mezőgazdasági gyakorlatok követésére ösztönzik. 3.
Általános megjegyzések 3.1.
Az európai civil társadalom nagyon elkötelezett az éghajlatváltozás elleni küzdelem iránt, és határozottan egyetért azzal, hogy hatékony és azonnali intézkedésekre van szükség.
Az EGSZB úgy véli, hogy mind a köz-, mind a magánszféra részéről összehangolt erőfeszítésekre van szükség annak érdekében, hogy felhívjuk a figyelmet arra, hogy mindenképpen most kell cselekedni, hogy biztosítsuk a polgárok és a helyi közösségek aktív részvételét és felelősségvállalását, és hogy további forrásokat teremtsünk az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való átállás támogatására.
Az EU nem vesztegetheti tovább az időt hosszadalmas vitákra. 3.2.
A LULUCF-ágazat nettó CO2-elnyelése egyötödével csökkent (4), főként a fokozott fakitermelés és az ösztönzők hiánya miatt.
Ezenkívül Európát példátlan erdőtüzek és árvizek, valamint ugyanakkor rekordméreteket öltő szárazság és hőhullámok sújtották.
Az erdők különösen érzékenyek a rovarinváziókra is, a vizes élőhelyek pedig folyamatosan romlanak.
Miközben a földhasználati ágazati elnyelés mértéke viszonylag alacsony költségek mellett növelhető, az intézkedéseket a földhasználat minden formája tekintetében fokozni kell, beleértve a jobb erdő- és szántóföldi gazdálkodást, valamint az erdősítést. 3.3.
Az EGSZB rámutat arra, hogy a szén-dioxid-megkötés növelésének többféle módja van, ilyen többek között a földhasználat, az erdőfelújítás és a természetes ökoszisztémák helyreállítása.
Az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenése összefügg egymással, ezért ezeket együtt kell kezelni.
Az élőhelyek pusztulása, a szennyezés, a túlhalászás és az invazív fajok terjedése ellen küzdeni kell, hogy biztosíthassuk a természetes ökoszisztémák megőrzését és azt, hogy a földalapú ágazatok betöltsék létfontosságú társadalmi és gazdasági szerepüket. 3.4.
A tagállamoknak nemzeti stratégiákat kell kidolgozniuk a jó minőségű tőzeglápok megőrzésére és elárasztására, mivel ezek fontos lehetőséget jelentenek a szerves talajok szénkészletének védelmére és növelésére, valamint a biológiai sokféleség helyreállításának biztosítására.
Az EGSZB ezért azt javasolja, hogy az egyik legfontosabb célkitűzés a jó minőségű tőzeglápok (paludikultúrával (5) történő) helyreállítása és vizes élőhelyek helyreállítása legyen, és úgy véli, hogy a vizes élőhelyekből származó kibocsátásokat a lehető leghamarabb kellene elszámolni, és nem csak 2026-tól kezdődően, ahogyan azt az Európai Bizottság javasolja. 3.5.
A kutatások szerint a nagy erdőtüzek évtizedek óta hozzájárulnak a nettó szén-dioxid-kibocsátáshoz, és akadályozzák a növényzet újranövekedését.
A vízgazdálkodás, különösen a víz visszatartása a talajban és a víz tárolása a víztározókban, nagymértékben javíthatja a tüzek enyhítésére és leküzdésére való képességet.
Ugyanakkor növeli az ellenálló képességet az intenzív esőzésekkel, árvizekkel és aszályokkal szemben.
Az EGSZB ezért azt ajánlja, hogy az Európai Bizottság ösztönözze és támogassa a tagállamokat a vízgazdálkodási politikák javításában a mezőgazdasági termelékenység és a szénmegkötési kapacitás növelése érdekében. 3.6.
A gazdálkodókat és az erdőgazdálkodókat ösztönözni kell arra, hogy olyan új, fenntartható üzleti modelleket kövessenek, amelyek elősegítik a biológiai sokféleséget és a körforgásos gazdaság szabályait alkalmazzák.
Az EGSZB már korábban is olyan komplex és méltányos jogi keretet sürgetett, amely „lehetővé teszi, hogy a földtulajdonosok és földkezelők hatékony LULUCF-intézkedéseket hajtsanak végre gazdaságilag észszerű módon, nem csak saját kárukra” (6).
Most már az egyes tagállamokon múlik, hogy ezeket a fontos ösztönző kereteket a saját egyedi körülményeiknek megfelelően alakítsák ki.
Az EGSZB már eddig is arra ösztönözte a tagállamokat, hogy „a civil társadalomnak a folyamatba nemzeti, regionális és helyi szinten történő fokozott bevonásával vezessenek be alulról építkező ambiciózus nemzeti politikákat a földhasználati ágazat tekintetében” (7). 3.7.
Folytatni kell a megbeszéléseket arról, hogy az erdőket hogyan kell kezelni, és hogy a fák mely részei használhatók energetikai célokra.
Miközben az Európai Bizottságnak a megújuló energiaforrásokról szóló irányelv felülvizsgálatára irányuló javaslata (8) megtiltja a biomassza elsődleges erdőkből történő kitermelését, és korlátozásokat vezet be bizonyos fafajták elégetésére, nem ismeri el a jelenlegi bevált gyakorlatokat, amelyek szerint a különböző fafajtákat és a fák különböző részeit a számukra legmegfelelőbb célra használják, így optimális általános hozzáadott értéket állítanak elő a természeti erőforrások pazarlása nélkül.
Az EGSZB olyan nemzeti jogszabályi kereteket sürget minden tagállamban, amelyek támogatják és ösztönzik a fenntartható gyakorlatok alkalmazását a biomassza-termelésben.
(4) (5) (6) (7) (8)
SWD(2021) 610 final.
Nedves körülmények közötti termesztés.
Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: Földhasználat, földhasználat-megváltoztatás és erdőgazdálkodás (LULUCF) (HL C 351., 2012.11.15., 85. o.).
Az EGSZB véleménye a következő tárgyban: Erőfeszítés-megosztási határozat a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keret kapcsán, valamint a földhasználatból, földhasználat-megváltoztatásból és erdőgazdálkodási tevékenységből (LULUCF) származó kibocsátások és eltávolítások (HL C 75., 2017.3.10., 103. o.).
Európai Bizottság – A megújulóenergia-irányelv felülvizsgálata.