2022.4.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 152/169
Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleménye – A Bizottság jelentése az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának – A 2030-ig tartó időszakra szóló új uniós erdőgazdálkodási stratégia (COM(2021) 572 final) (2022/C 152/28)
Előadó: Simo TIAINEN
Felkérés:
Európai Bizottság, 2021.8.10.
Jogalap:
az Európai Unió működéséről szóló szerződés 304. cikke
Illetékes szekció:
„Mezőgazdaság, vidékfejlesztés és környezetvédelem” szekció
Elfogadás a szekcióülésen:
2021.11.25.
Elfogadás a plenáris ülésen:
2021.12.8.
Plenáris ülés száma:
565.
A szavazás eredménye: (mellette/ellene/tartózkodott)
227/1/6
1.
Következtetések és ajánlások 1.1.
A 2030-ig tartó időszakra vonatkozó új uniós erdőstratégiájában az Európai Bizottság helyesen állapítja meg, hogy az erdők sokrétű szerepet játszanak, és komoly gazdasági, társadalmi és környezeti jelentőséggel rendelkeznek.
Az erdők életképessége és egészsége alapvető fontosságú mind környezeti, mind éghajlati okokból, valamint az erdőalapú gazdasági fejlődés és az emberek jólétének fokozása szempontjából.
Bár az EGSZB elismeri, hogy az erdészeti stratégia foglalkozik a gazdasági és társadalmi lehetőségekkel, ezt átfogóbb módon kell megvalósítani.
Az EGSZB megjegyzi továbbá, hogy az, hogy miként kellene ellentételezni az erdők, és így az erdőtulajdonosok által nyújtott nem kereskedelmi ökoszisztémaszolgáltatásokat, megválaszolatlan marad.
A stratégia bemutat néhány pozitív példát, de az EGSZB egy igazán meggyőző és fenntartható megoldást szeretne látni a jövőre nézve.
1.2.
Az erdőgazdálkodási stratégiának össze kell kötnie az erdőkkel és az erdőalapú biogazdasággal kapcsolatos különböző szakpolitikai területeket és stratégiákat.
Az EGSZB hangsúlyozza továbbá, hogy a hatáskörökkel és a szubszidiaritás elvével összhangban a döntéseket mindig a megfelelő szinten kell meghozni.
Mivel az EU erdei nagyon különbözőek, nincs egységesen alkalmazható megoldás sem, az erdőgazdálkodás és az erdőtervezés pedig a közös célokhoz hozzájárulva a legjobban nemzeti szinten kezelhető.
Egy uniós szintű keretre viszont szükség van az olyan, az egységes piachoz kapcsolódó, illetve környezetvédelmi és éghajlati kérdések tekintetében, amelyeket nem lehet csak nemzeti intézkedésekkel megoldani, és amelyek gyakran nemzetközi fellépést is igényelnek.
1.3.
Elmélyültebb együttműködésre van szükség a politikai döntéshozatal minden szintjén, és az EGSZB kiemeli, hogy a civil társadalom – ezen belül a vállalkozások, a szakszervezetek és a környezetvédelmi szervezetek – képviselőit szorosan be kell vonni a stratégia továbbfejlesztésébe és nyomon követésébe, rámutatva arra, hogy az erdőtulajdonosok, az iparágak és a munkavállalók központi szerepet játszanak a fenntartható erdőgazdálkodás és az erdőalapú biogazdaság területén.
1.4.
Az EGSZB kéri, hogy a szakpolitikai és szabályozási keret legyen koherens, stabil, egyértelmű, következetes, és nyújtson jogbiztonságot.
Döntő fontosságú, hogy ne vezessenek be olyan kezdeményezéseket, amelyek átfedésben vannak a meglévő, széles körben elfogadott fenntarthatósági meghatározásokkal, elvekkel, kritériumokkal, mutatókkal, iránymuta­ tásokkal és rendszerekkel, vagy ellentmondanak azoknak.
A tulajdon védelme és a szabad vállalkozásgyakorlás is olyan elvek, amelyeket be kell tartani.
1.5.
Számos, egyelőre nem látható következményekkel járó kérdés miatt az EGSZB kéri a stratégia átfogó hatásvizsgálatát, hogy feltárják, hogy milyen következmények lépnek fel a piaci feltételekre, a vidéki térségekre és a különféle finanszírozási igényekre nézve, beleértve a kutatás és innováció finanszírozását, a készségek fejlesztését, az infrastruktúrát, az éghajlatváltozás hatásainak enyhítését és az azokhoz való alkalmazkodást, valamint a biológiai sokféleség fokozását.