HU
C 152/146
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.4.6.
1.5.
Az EGSZB szerint az „Irány az 55 %!” jogalkotási csomag keretében a „FuelEU” tengerészeti kezdeményezésnek szinergiákat, koherenciát és következetességet kell biztosítania a kínálat, az elosztás és a kereslet között.
A „FuelEU” rendelettervezet azonban egyelőre úgy ír elő bizonyos alacsony szén-dioxid-kibocsátású üzemanyagokat, hogy nem értékeli előzetesen azok globális rendelkezésre állását és költségeit, holott minden alternatív üzemanyagot engedélyezni kellene.
Ez végső soron a verseny torzulásához vezethet, miközben a kérdéses üzemanyagok most és a közeljövőben is csak elhanyagolható mennyiségben állnak rendelkezésre.
A megújuló alternatív üzemanyagok kifejlesztése és elérhetősége az üzemanyag-szállítók feladata, és ösztönözni kell a tisztább üzemanyagok elterjedését.
Ehhez a fosszilis és az alternatív üzemanyagok közötti árkülönbséget át kell hidalni, és a tisztább üzemanyagoknak megfizethetőbbé és szélesebb körben elérhetővé kell válniuk.
Erőfeszítésekre van szükség, amelyekben aktívan közreműködnek a tengeri értéklánc szereplői, különösen az üzemanyag-gyártók és az energiaszolgáltatók, a motorgyártók, de a kikötők, a hajóbérlők és a munkavállalói képviselők is minden érintett szektorból.
Ez potenciálisan az alternatív üzemanyagok iránti kereslet növekedését eredményezheti, ahogyan azt a „FuelEU” rendelet is előirányozza.
2.
Bevezető 2.1.
Az EGSZB szerint a hajózás az egész ellátási láncra hatással van, mivel a világ áruforgalmának közel 90 %-a tengeren zajlik.
Továbbá az uniós hajózás a maga globális jelenlétével olyan stratégiai érték, amely lehetővé teszi az EU számára, hogy megőrizze geopolitikai függetlenségét, és fokozza gazdasági és ipari ellenálló képességét, valamint szuverenitását.
2019-ben az áruk EU-ból való kivitelének mintegy 46 %-a, az EU-n kívüli áruk behozatalának pedig 56 %-a zajlott tengeri úton (Eurostat, 2021). 2.2.
Az EU által ellenőrzött hajózási flotta hordképessége 810 millió tonna.
A flotta 23 400 hajóból áll, ami 2020-ban a globális flotta 39,5 %-ának felelt meg.
A hajózás teljes gazdasági hatása az uniós GDP szempontjából 149 milliárd eurót tesz ki, és mintegy 2 millió munkahelyet biztosít.
Érdemes megjegyezni, hogy a hajózási ágazat által generált minden egyes 1 millió euro GDP mellett az ágazatnak további 1,8 millió euro köszönhető az uniós gazdaság más területein (2).
A legfrissebb becslések (3) szerint a teljes hajózási kibocsátás részaránya a globális antropogén üvegházhatásúgáz-kibocsátáson belül a 2012. évi 2,76 %-ról 2018-ra 2,89 %-ra nőtt. 2.3.
Az EGSZB elismeri, hogy az európai hajózás elkötelezett a tengeri biztonság és a tengeri környezet védelme iránt, és hozzájárul a nemzetközi és uniós dekarbonizációs erőfeszítésekhez.
Az EGSZB azt is elismeri, hogy az európai hajózás felvállalja ezeket a kihívásokat és elkötelezett aziránt, hogy vezető szerepet töltsön be a környezetbarát hajózás megteremtésében. 2.4.
A „FuelEU” tengerészeti rendelet előírásokat vezet be az uniós kikötőkben horgonyzó, oda érkező vagy onnan induló hajók által a fedélzeten felhasznált üzemanyag átlagos üvegházhatásúgáz-intenzitásának fokozatos csökkentésére.
Az előírások be nem tartása esetén a hajózási társaságokra közigazgatási bírságot rónak ki, amelyet elvileg a megújuló és alacsony szén-dioxid-kibocsátású üzemanyagok, különösen a bioüzemanyagok tengeri közlekedésben történő használa­ tának felgyorsítását célzó projektek támogatására fordítanának.
A javaslat területen kívüli hatállyal is rendelkezik: egyoldalúan alkalmazandó a nemzetközi hajózásra is, mivel a hatálya megegyezik az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszerről (ETS) szóló javaslat hatályával (4).
A javaslat 2030. január 1-jétől két hajótípus – a személyhajók és a konténerszállító hajók – számára is előírja a szárazföldi áramforrás használatát. 2.5.
Az EGSZB megállapítja, hogy a „FuelEU” tengerészeti rendeletjavaslat a „szennyező fizet” elvvel összhangban elismerte a hajó bérlőjének strukturális szerepét.
Általában a bérlő felelős a hajó üzemanyagának, útvonalának, rakományának és sebességének meghatározásáért, valamint a felhasznált üzemanyag ezzel kapcsolatos költségeiért ((6) preambulumbekezdés).
Ez pozitívum.
A hajóbérlő felelősségének elismerése azonban fontos rendelkezés a szabályozási folyamat következő szakaszában lezajló, az Európai Parlamentet és az EU Tanácsát is érintő viták szempontjából is.
3.
Általános észrevételek 3.1.
A zöld megállapodás és az ambiciózus „Irány az 55 %!” jogalkotási csomag klímasemlegességi célkitűzései más ágazatok mellett a tengeri ágazat környezetbaráttá tételére és végső soron dekarbonizációjára irányuló erőfeszítések szempontjából is kívánatosak, a lakosság érdekében tiszteletben tartva ugyanakkor az átmenet szociális dimenzióját.
Más szóval, ez az energetikai átalakulás és a hajózás dekarbonizációjára irányuló átmenet csak társadalmi támogatás és elfogadottság esetén lehet sikeres, ugyanakkor garantálni kell a hajózás és más ágazatok működését.
Mindez csak konkrét intézkedésekkel érhető el, például új munkahelyek teremtésével, a közegészségügy javításával, valamint az éghajlatváltozás mérséklésére és a környezet védelmére irányuló jobb intézkedésekkel.
Olyan erőfeszítésekre van szükség, amelyekben aktívan közreműködnek a tengeri értéklánc szereplői, különösen az üzemanyag-gyártók és az energiaszolgáltatók, a
(2) (3) (4)
Európai Hajótulajdonosok Szövetsége, 2021.
Az IMO negyedik ÜHG-tanulmánya, 2020.
COM(2021) 551final.