2022.4.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 152/129
— az önkormányzatokon keresztül történő finanszírozás annak elkerülése érdekében, hogy a polgárok az ágazati szereplők fogságába kerüljenek.
Kulcsfontosságú a bürokratikus akadályok felszámolása és annak biztosítása, hogy a finanszírozás eljusson a célközönséghez (például a fiatalok által vezetett, alulról szerveződő szervezetekhez és a fiatalok által irányított helyi szervezetekhez), tisztázva azokat a kötelezettségeket, amelyek a termelő-fogyasztókat a jövőben terhelhetik.
Itt a jogi stabilitásnak kell elsőbbséget élveznie, mivel a fogyasztók számára biztosítani kell a pénzügyi támogatáshoz és a know-how-hoz való hozzáférést, hogy ösztönözzük őket arra, hogy belevágjanak és termelő-fogyasztókká váljanak.
Az EGSZB úgy véli, hogy a szóban forgó jogi eszköz felülvizsgálatát követően azt 2030 előtt nem szabad megújítani, hogy az ágazat valamennyi szereplője számára biztosított legyen a jogi stabilitás, a szó tágabb értelmében, amint az a 3.1.
pontban már szerepel. 3.3.
Miközben helyénvaló fokozni a tengeri szélenergia dinamikus felhasználásának biztosítására irányuló erőfe­ szítéseket, amint az a tengeri megújuló energiára vonatkozó stratégiában szerepel, a szárazföldi szélenergiának és a fotovoltaikus energiának sokkal nagyobb szerepet kell kapnia a jövőbeli európai energiarendszerünkben.
Az EGSZB problematikusnak tartja az átfogó megközelítés hiányát, és arra kéri az Európai Bizottságot, hogy fogadjon el egy regionális decentralizációra irányuló szakpolitikai stratégiát.
A termelő-fogyasztói szemlélet nem válhat sikeressé regionális és helyi szinten biztosított támogatás nélkül, ahol nemcsak a műszaki és a pénzügyi eszközök állnak rendelkezésre, hanem a térség sajátosságaira vonatkozó tudásanyag is, ami jelentős időmegtakarítást tesz lehetővé.
Ennek a szintnek a polgárokhoz és a helyi szereplőkhöz való közelsége indokolja, hogy további hatásköröket kapjon az irányelvben meghatározott célkitűzések megvalósítása érdekében.
Végezetül a stratégiához kapcsolódóan át kell gondolni a megújuló energia előállításához és megfelelő működéséhez szükséges kritikus erőforrások és nyersanyagok kezelését (kitermelés, újrafeldolgozás stb.).
A fosszilis energiahordozóktól való függőség ugyanis nem fordulhat át a kritikus nyersanyagoktól való függőségbe.
b) A szinergiák jobb kihasználása 3.4.
Tekintettel arra, hogy az előző átdolgozás óta kevés idő telt el, az akkor elfogadott új rendelkezések még nem fejthették ki hatásukat teljes mértékben.
Ezért az EGSZB szerint a mostani felülvizsgálatnak két célt kell szolgálnia. 3.5.
A jelenlegi állás szerint és a 2020-as uniós alapforgatókönyvben foglalt modellezések alapján az Unió kicsivel több mint 1 %-kal haladhatja meg a megújuló energia energiafogyasztáson belüli részarányára vonatkozó jelenlegi 32 %-os célt.
A felülvizsgálat során először is meg kell emelni a jelenlegi célokat, és egyidejűleg új célokat kell bevezetni annak érdekében, hogy kontinensszerte legalább 7 %-kal növekedjen a megújuló energia integrálása. 3.6.
Másodsorban az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag keretében végrehajtott átfogó felülvizsgálatoknak egyrészt alkalmat kell kínálniuk az említett szabályozások és az irányelv közötti meglévő szinergiák megerősítésére.
Másfelől ugyanezt a logikát kell alkalmazni az Európai Bizottság által javasolt új eszközökre, például a Szociális Klímaalapra, illetve az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechanizmusra is.
Így az irányelv végrehajtásából fakadó előnyök csak akkor érvényesülhetnek teljes mértékben, ha a megújuló energiaforrások elterjesztése együtt jár az importált szén-dioxid egy részére vonatkozó szén-dioxid-elszámolás létrehozásával.
Az importáruk karbonintenzitását ellensúlyozó mechaniz­ mus bevezetése bizonyos ágazatok esetében lehetőséget teremtene az egyenlő versenyfeltételek biztosítására, amivel európai szinten kell foglalkozni.
A közlekedési ágazat végső energiafogyasztásában a megújuló energia legalább 14 %-os részarányára vonatkozó célkitűzésnek a 2030-ig elérendő 13 %-os üvegházhatásúgáz-intenzitásra vonatkozó, a 25. cikkben meghatározott kötelező célértékkel való felváltása példa a szinergiák megfelelő kiaknázására.
Ez a lépés ugyanis lehetővé teszi, hogy nagyobb fokú koherencia jöjjön létre a kibocsátáskereskedelmi rendszer felülvizsgálatával vagy a CO2-normákra vonatkozó szabályozással.
Mindazonáltal az energiarendszer integrációjára vonatkozó európai bizottsági stratégiával összhangban (4) a közlekedési ágazat villamosításának elsőbbséget kell élveznie minden olyan esetben, amikor ez gazdasági és technológiai szempontból lehetséges.
Végezetül, ez a felülvizsgálatra irányuló javaslat megelőzi az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv felülvizsgálatát, és ezt ki kell használni arra, hogy ambiciózusabb célokat tűzzünk magunk elé az „Irány az 55 %!” intézkedéscsomag következő részének 2021. december 14-ére tervezett ismertetésekor.
c) A gazdasági helyreállításnak lehetővé kell tennie a megújuló energia térnyerését 3.7.
Miközben a villamos energia iránti kereslet majdnem eléri az egészségügyi válság előtti szintet, a gazdasági helyreállítás során megfigyelhető a megújuló forrásokból történő energiatermelés térnyerése a fosszilis energiával szemben (5).
Ahhoz, hogy ebből a fellendülésből valódi tendencia legyen a jövőre nézve, elkerülhetetlen az egyenlő versenyfeltételek megteremtése az energiaforrások között.
Ez mindenekelőtt azt jelenti, hogy a lehető leghamarabb meg kell szüntetni a fosszilis energiahordozók támogatását, amely 2018-ban a kontinens egészét tekintve a becslések szerint 50 milliárd euro körüli összeget tett ki (6) (miközben a becslések nem tükrözik a „közvetett” támogatások egy részét).
(4) (5) (6)
COM (2020) 299 final.
Ember, European Electricity Review: H1-2021, (ember-climate.org).
Az Európai Bizottság 2020.
évi jelentését kísérő melléklet az energiaunió helyzetéről az energiaunió és az éghajlat-politika irányításáról szóló (EU) 2018/1999 rendelet értelmében.