2022.4.6.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 152/115
veszteségek.
Ezen előírás nélkül a globálisan rendszerszinten jelentős intézménycsoporthoz tartozó szanálandó szervezet csődje veszteséget okozna a csoporthoz tartozó többi szanálandó szervezet számára, vagyis csökkentené az említett szanálandó szervezetek veszteségviselő és feltőkésítési képességét.
3.3.4.
Az Unión kívül letelepedett leányvállalatok figyelembevétele.
A CRR 12a.
cikke és 72e.
cikkének (4) bekezdése nem említi kifejezetten a harmadik országban található leányvállalatokat.
Emiatt előfordulhat, hogy a globális MPE szanálási stratégiával rendelkező uniós bankcsoportok nem vehetik figyelembe az Unión kívül letelepedett leányvállalatokat.
3.3.5.
A belső TLAC-követelménnyel összefüggésben kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő instrumentumok figyelembe vehetőségének tisztázása.
A CRR 92b.
cikke meghatározza a nem unióbeli globálisan rendszerszinten jelentős intézmények szanálandó szervezetnek nem minősülő jelentős leányvállalataira vonatkozó belső TLAC-követelményt.
Ez a követelmény a 92b.
cikk (2) bekezdése értelmében szavatolótőkével és leírható, illetve átalakítható kötelezettséginstru­ mentumokkal is teljesíthető. 3.4.
Az 575/2013/EU rendelet és a 2014/59/EU irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslat részletes módosításai az MPE szanálási stratégiával rendelkező globálisan rendszerszinten jelentős intézménycsoportok prudenciális kezelése tekintetében.
3.4.1.
Összevont számítás a több szanálandó szervezettel rendelkező globálisan rendszerszinten jelentős intézmények esetében (12a. cikk) 3.4.1.1.
Az EGSZB hangsúlyozza, hogy az MPE-bankok számára lehetővé kell tenni a TLAC működési kereteiben megállapított kiigazítások alkalmazását.
Ezeket a kiigazításokat úgy tervezték, hogy biztosítsák az SPE és MPE szanálási modellek egyenértékű kezelését.
Ezeket a kiigazításokat a CRR II.
12a. cikke és 72e.
cikkének (4) bekezdése tartalmazza, de ez a két cikk nem vonatkozik a harmadik országokra.
Különösen a 12a.
cikk szövege jelzi, hogy a kockázattal súlyozott eszközök különbségeiből eredő kiigazítások az Unióban bejegyzett gazdálkodó egységekre korlátozódnak, mivel a szanálási egység fogalma csak az EU-ban székhellyel rendelkező leányvállalatokra vonatkozik.
Fontos, hogy a hatókört kiterjesszük minden olyan leányvállalatra, amelyekkel a csoport bármely más országban rendelkezhet.
3.4.1.2.
Az EGSZB úgy véli, hogy ezt a célt az Európai Bizottság közelmúltbeli javaslata nem éri el, mivel az egyes szanálandó szervezetek hipotetikus SPE és kockázattal súlyozott eszközök összegének összehasonlítása távol tartja a harmadik országbeli leányvállalatokat, mivel az összehasonlítás a BRRD 45d.
és 45h.
cikkére hivatkozik és a BRRD nem terjed ki a harmadik országokban működő leányvállalatokra, sem a harmadik országok és a tagállamok eltérő számítási kritériumaiból adódó kockázattal súlyozott eszközök közötti különbségekre.
Csak a tagállamok közötti különbségeket öleli fel.
3.4.1.3.
Ami a kiigazításhoz szükséges megállapodás szükségességét illeti, az EGSZB azon a véleményen van, hogy bár a BRRD II.
45h. cikkének 4–6. pontja tartalmaz egy külön eljárást a szavatolótőke-követelményről és a leírható, illetve átalakítható kötelezettségekről szóló megállapodásra, ez olyan eljárás, amely csak az EU-n belüli különböző szanálási hatóságok esetében lenne alkalmazható, és közös szabályozás alapján.
Az eljárás többek között azért nem érvényes harmadik országokra, mert az EBH bevonására van szükség azokban az esetekben, amikor nem születik megállapodás a szanálási hatóságok között.
3.4.1.4.
Az EGSZB azt javasolja, hogy azokban az esetekben, amikor a kiigazítások egy harmadik ország leányvállalatában merülnek fel, az anyaintézmény európai szanálási hatósága legyen az, amely – figyelembe véve az említett harmadik ország szanálási hatóságának nem kötelező erejű véleményét – alkalmazni tudja a kiigazítást anélkül, hogy megállapodásra kellene jutnia a harmadik ország hatóságával.
3.4.2.
Levonások a leírható, illetve átalakítható kötelezettségek tételeiből (72e. cikk) 3.4.2.1.
Az EGSZB hangsúlyozza, hogy a 72e.
cikknek tartalmaznia kell egy 2024. december 31-ig tartó átmeneti időszakot (a TLAC harmadik országokban történő végrehajtásának határideje).
Ezen átmeneti időszak alatt az MPE-bankok a harmadik országbeli leányvállalatokban lévő tulajdon levonását egyenértékű szanálási követelmény nélkül kiigazíthatják, a többletet a harmadik országban alkalmazandó teljes tőkekövetelmény alapján számítva ki.
Ellenkező esetben ez nem kívánt következményekkel járna, mert megnő a leírható, illetve átalakítható kötelezettségek kibocsátásának szükségessége annak következtében, hogy ezt a részesedést nem lehet módosítani egy harmadik országbeli leányvállalat esetében, továbbá 2025-től a szanálási rendszer mellett az anyaintézmény követelménye csökkenni fog az ilyen harmadik országbeli részesedésekre vonatkozó alacsonyabb kiigazított levonás miatt, és többé nem lesz szükség a leírható, illetve átalakítható kötelezettségek kibocsátására.
Kelt Brüsszelben, 2021. december 9-én. az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság elnöke Christa SCHWENG