C 152/68
HR
Službeni list Europske unije
6.4.2022.
3.6.
Preispitivanje financiranja 3.6.1.
Financijske institucije moraju analizirati prehrambene sustave iz perspektive koja je u skladu s posebnostima sektora.
Poduzeća koja posluju s hranom ne mogu se tretirati na temelju istih kriterija koji se primjenjuju u drugim sektorima, kao što je to već dugo slučaj, jer pristup zajmovima i povrat ulaganja ne uzimaju u obzir kriterije dugoročne održivosti.
To je još važnije ako se u obzir uzme prosječna veličina prehrambenih poduzeća i sve veći značaj održivosti.
MSP-ovima je teže imati pristup financiranju i izvješćivati o postignućima u području održivosti.
3.6.2.
Kad je riječ o održivom financiranju za mala i srednja poduzeća, potrebno je istaknuti da bi se birokratski i složeni kriteriji tehničke provjere za taksonomiju mogli pokazati kao prepreka koja bi poduzećima, osobito malim i srednjim, stajala na početku puta prema održivosti ili sprečavala daljnje napredovanje tim putem.
3.7.
Usmjerenost na mala poduzeća 3.7.1.
Okviri odgovornosti i mehanizmi praćenja obično su prilagođeni velikim poduzećima.
To je slučaj i kad je riječ o održivosti.
3.7.2.
Europski prehrambeni sustavi uglavnom se sastoje od malih i srednjih poduzeća.
To znači da je potrebna ad hoc potpora kako bi se pomoglo prehrambenim poduzećima u prijelaznoj fazi.
Potpora uključuje uvođenje alata za samoprocjenu, promicanje umrežavanja poduzeća, obrazovne programe o poduzetništvu i održivosti, osnivanje zajednica prakse, promicanje dobre prakse, jednostavniji pristup inovacijskim ekosustavima, fiskalne i financijske poticaje za rast te jednostavniji pristup tržištima i informacijama o tržištu.
3.7.3.
Pružanjem potpore i smjernica, među ostalim u pogledu IT hardvera i softverskih tehnologija, može se potaknuti razvoj i jačanje položaja MSP-ova u opskrbnom lancu te bolja integracija ciljeva održivog razvoja u njihove strategije.
3.8.
Vrednovanje: samoprocjena, praćenje, sudjelovanje, dijalog 3.8.1.
U cilju usklađenosti s Programom 2030., za bilo koje poduzeće ključni su alati za samoprocjenu.
Takvi alati trebaju biti potpora poduzećima svih veličina bez sankcioniranja najmanjih poduzeća.
3.8.2.
Za veća su poduzeća potrebni sveobuhvatniji i standardiziraniji pristupi koji omogućavaju uspoređivanje.
Za manja poduzeća potrebno je osigurati ad hoc potporu.
S obzirom na posebnosti sektora, od presudne je važnosti uspostaviti bliski dijalog među različitim dionicima u prehrambenom sustavu (poduzeća, institucije, ulagači, potrošači, inovatori).
3.9.
Sudjelovanje građana 3.9.1.
S obzirom na socijalnu ulogu hrane i njezin učinak na ekološku i socijalnu održivost, pri definiranju europskih, nacionalnih i regionalnih politika te poslovnih strategija potrebno je savjetovati se s građanima.
Sudjelovanje građana posebno je važno na lokalnoj razini kako bi se pitanje hrane blisko povezalo sa životom gradova i regija (18).
U postizanju tog cilja pomažu i lokalne prehrambene politike jer omogućavaju cjelovit pristup hrani čime se iskorištavaju lokalne specifičnosti i potiču inicijative za zajedničko stvaranje.
3.9.2.
Primjer LEADER-a (19) pokazuje da lokalne akcijske grupe mogu učinkovito doprinijeti u tom pogledu.
Osnivanje vijeća za prehrambenu politiku još je jedan primjer koji pokazuje da sudjelovanje građana rezultira održivijim rješenjima.
(18) (19)
Mišljenje EGSO-a „Doprinos civilnog društva razvoju sveobuhvatne prehrambene politike u EU-u” (SL C 129, 11.4.2018., str. 18.) i mišljenje EGSO-a „Od polja do stola: strategija održive prehrane” (SL C 429, 11.12.2020., str. 268.).
https://enrd.ec.europa.eu/leader-clld_en