C 152/58
HR
Službeni list Europske unije
6.4.2022.
3.3.
SAD se 2011. razočarano okrenuo od destabiliziranog Bliskog istoka.
U tako nastali vakuum prvo je prodrla „Islamska država”.
Kada je ona u velikoj mjeri bila uništena u Iraku i Siriji, Rusija je preuzela njezino mjesto.
Tijekom te epohalne godine tadašnja je državna tajnica SAD-a Hillary Clinton izjavila da se o budućnosti politike odlučuje u Aziji, a ne u Afganistanu ili Iraku.
Europa i Bliski istok dospjeli su na periferiju američkog interesa i američke strategije.
Kad je riječ o Afganistanu, čini se da se ta politika, koja je opasna za stabilnost i sigurnost Europe, nastavlja pod predsjedanjem predsjednika Bidena.
3.4.
Europa i dalje nije u središtu interesa vanjske politike SAD-a.
SAD posvećuje punu pozornost i svoje resurse neometanom rastu Kine, koji je možda i ubrzan pandemijom.
Osim toga, opet je vrlo teško stanje i u Latinskoj Americi, koje je obilježeno autoritarizmom i korupcijom ili čak potpunim zakazivanjem država.
SAD-u je Latinska Amerika, već zbog tamošnjih izbjegličkih kretanja, bliža nego Europa ili pak Afrika.
Supsaharska Afrika, koja ima najbrži rast stanovništva na svijetu, jedva da može privući američku pozornost, dok Europa unatoč svojoj zainteresiranosti nema nikakvu strategiju – za razliku od Kine, koja je vrlo aktivna u Africi.
3.5.
Kina je nastavila svoj brzi gospodarski rast koji je 1980-ih pokrenuo Deng Xiaoping i, otkad je na dužnost stupio Xi Jinping, sve samopouzdanije formulira novu pretenziju za globalnom moći.
Od razvojne diktature koja izvana djeluje miroljubivo postala je na unutarnjem planu (opet) totalitarnom, posve policijskom državom, koja u Aziji nastupa vojno arogantno ili čak prijeteće.
EU nema vidljivu strategiju za postupanje s Kinom te je tijekom njemačkog predsjedanja Vijećem politički potaknuo i progurao bilateralni sporazum o ulaganjima s Kinom koji tu zemlju premalo obvezuje, također u pogledu provedbe temeljnih prava kao što je pravo na kolektivno udruživanje, pri čemu taj ugovor donosi samo površne koristi za europske interese.
EGSO je vrlo zabrinut zbog mogućih posljedica, osobito u pogledu dezinformiranja i utjecaja, s obzirom na to da se sporazumom kineskim ulaganjima otvaraju i sektori informiranja i zabave.
3.5.1.
Kina se masovno naoružava.
Međutim, ta nova svjetska sila, koja je u međuvremenu postala otvoreno agresivnom, prijeti sve snažnije čak i scenarijem invazije Tajvana, traži kontrolu nad pomorskim trgovinskim putovima ključnima za svjetsko gospodarstvo, ruši demokraciju i slobodu u Hong Kongu kršeći sve obveze koje je sama preuzela u skladu s međunarodnim pravom, te masovno i uz nezamislivu brutalnost ugnjetava muslimansko stanovništvo u svojim sjeverozapadnim provincijama.
A to nije spriječilo Komunističku partiju Kine u uspostavi dobrih odnosa s talibanima u trenutku pada Afganistana.
Neuspjeh Zapada na Hindukušu osnažio je sklonost Komunističke partije Kine prema multilateralnom, ali neslobodnom svjetskom poretku.
Koncept multilateralizma, koji je dosad imao pozitivnu konotaciju, sada se iznova definira.
3.5.2.
Kineski utjecaj u Europi postao je gospodarski i politički očitim čimbenikom.
Peking ustrajno radi na svom dugogodišnjem projektu Puta svile, malo-pomalo zauzima strateške položaje te dovodi zemlje u Africi i Aziji u političku ovisnost nudeći im velike kredite koji se samo površnom promatraču čine velikodušnima, dok su u stvarnosti zapravo vrlo ograničavajući.
Peking je već stekao kontrolu nad važnom infrastrukturom i u jugoistočnoj Europi.
Primjeri za to su luka Pirej u Grčkoj, kao članici EU-a, i izgradnja autocesta u Crnoj Gori te mreže 5G.
3.5.3.
Dijelovi europskog gospodarstva, osobito njemački koncerni, u međuvremenu su u opasnoj mjeri postali ovisnima o kineskom tržištu, koje se prvo ponudilo europskoj industriji kao dodatna radionica, a da se nije stvarno otvorilo.
Neki koncerni opravdano preispituju svoje lance opskrbe koji previše jednostrano ovise o kineskoj samovolji.
3.5.4.
Pristupi kineskim tržištima dosad su ostali teškima ili čak zatvorenima i nakon što je Kina pristupila Svjetskoj trgovinskoj organizaciji.
U tom pogledu ni izdaleka ne može biti govora o pravednosti i uzajamnosti.
Kina narušava globalno tržišno natjecanje subvencijama i upornim odbijanjem da ukloni višak kapaciteta.
Ta država pod vlašću kineske Komunističke partije od samog je početka sustavno provodila industrijsku špijunažu te je putem zajedničkih pothvata iznuđivala prijenos znanja.
U međuvremenu se Kina još otvara samo onim stranim ulagačima čije joj je znanje i iskustvo potrebno te nastavlja štititi kineska poduzeća od svakog rizika na način kojim se narušava tržišno natjecanje.
Sve to nije spojivo s uzajamno otvorenom i poštenom organizacijom tržišta.
3.6.
Od znamenitog govora Vladimira Putina, održanog 2007. uoči Minhenske konferencije o sigurnosti, Rusija se, nažalost, sve većim koracima udaljavala od suradnje sa Zapadom.
Moskva je već rano počela iskorištavati ovisnost svojih susjeda o isporukama prirodnog plina kao sredstvo pritiska.
Kada to više nije bilo dovoljno i kada je približavanje EU-u, a time i Zapadu ili stremljenje za više samostalnosti u bivšim sovjetskim republikama postalo prevelikim, moskovsko vodstvo vodilo je na svojoj periferiji, odnosno u bivšoj sferi utjecaja Sovjetskog Saveza, prikrivene ili otvorene ratove te je, kršeći međunarodno pravo i vlastita ugovorna jamstva, pripojilo Krim, dio ukrajinskog državnog teritorija.
Vlastodršci u Kremlju brutalno su u svoje svrhe zloupotrebljavali nestabilnost koja je uslijedila nakon kratkog Arapskog proljeća iz 2011.
Povrh