C 152/46
HR
Službeni list Europske unije
6.4.2022.
partnerstvima između EU-a, država članica, socijalnih partnera, industrije i drugih relevantnih dionika mora se pružiti potpora nastojanjima potrebnima za izgradnju jačeg jedinstvenog tržišta za oporavak EU-a.
Strategijom oporavka ojačat će se i mehanizam za pravednu tranziciju, kojim se podupiru regije koje se oslanjaju na resursno i energetski intenzivne industrije i koje prolaze kroz strukturne promjene.
3.
Opće napomene 3.1.
U planu EU-a za oporavak sadržan je ključan aspekt u održivoj tranziciji prema dekarboniziranom i digitaliziranom gospodarstvu i naglašava se činjenica da dvostruka tranzicija EU-a zahtijeva političku odgovornost, uz političku predanost i/ili zlatna pravila.
EGSO se slaže s predloženim glavnim područjima kojima će se ulaganja usmjeriti u neka od područja najvažnijih za ostvarenje ciljeva održivog razvoja Ujedinjenih naroda, osiguravajući pritom postizanje klimatskih ciljeva utvrđenih zakonodavstvom EU-a za 2030. (smanjenje emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 % u usporedbi s 1990.) i za 2050. (nulta neto stopa emisija stakleničkih plinova). 3.2.
Uslijed pandemije stvorila se potreba za izgradnjom zajedničkog puta na kojemu se pravila globalno definiraju i ujednačeno primjenjuju u svim regijama, čime se uklanja potencijalni rizik od fragmentacije koji proizlazi iz različitog načina dodjeljivanja sredstava.
Kriza koja je nastala zbog pandemije i potreba za tranzicijom na održivo, otporno i fleksibilno gospodarstvo mogle bi pružiti odličnu priliku za definiranje pravila kojima se jamče jednaki uvjeti u EU-u. 3.3.
U tu je svrhu potrebno na odgovarajući način ocijeniti trenutačnu nesigurnu situaciju resursno i energetski intenzivnih industrija, kao i učinak koji bi kontinuirani karakter tih uvjeta mogao imati na europsko gospodarstvo u cjelini.
Valja imati na umu doprinos resursno i energetski intenzivnih industrija bruto domaćem proizvodu (BDP-u) Europske unije, kao i činjenicu da su te industrije predvodnici u inovaciji, da su odgovorne za stvaranje visokokvalitetnih radnih mjesta i da doprinose dugoročnoj dobrobiti za društvo u cjelini.
Za snažnu javnu službu potreban je poticaj privatnog sektora.
No EGSO je zabrinut zbog manjka preciznosti koju neki već odobreni nacionalni planovi za oporavak i otpornost pokazuju u pogledu resursno i energetski intenzivnih industrija s obzirom na to da se ulaganja ponekad preusmjeravaju u druge gospodarske sektore. 3.4.
Osim toga, potrebno je uzeti u obzir zamah koji resursno i energetski intenzivne industrije mogu pružiti u pogledu istraživanja i razvoja jer je riječ o ključnom području u kojem će se inovacije podići s laboratorijske na industrijsku razinu. 3.5.
Resursno i energetski intenzivne industrije potencijalno su jedne od najvećih doprinositelja industrijskoj tranziciji kojom će se osigurati niskougljična Europa.
Industrija bi trebala pojačati svoje napore u razvoju i pokretanju niskougljičnih proizvodnih procesa i njihovu promicanju u složenim lancima opskrbe.
Bez tih internih i eksternih aktivnosti bit će teško postići ključne, ali ambiciozne ciljeve definirane u Pariškom sporazumu i ciljeve koje je postavio EU. 3.6.
Automatizacija i digitalizacija igrat će ključnu ulogu u ostvarivanju te industrijske tranzicije.
No koncepti se ne smiju miješati: transformacija je cilj, a digitalizacija alat.
Provedbom digitalnih rješenja pojednostavnit će se način na koji ljudi razmišljaju, donose odluke i rade: iako digitalizacija treba predstavljati prioritet za Mehanizam za oporavak i otpornost, pažnja se treba usmjeriti na način na koji će ti alati omogućiti učinkovitiji pristup izazovima s kojima se suočavamo. 3.7.
Digitalna transformacija zahtijevat će razvoj tehnologija čija je učinkovitost dokazana u pilot ili laboratorijskoj fazi na industrijskoj razini.
U tu svrhu, javna i privatna partnerstva trebaju biti usmjerena na istraživanje, razvoj i inovacije.
Ulaganja bi se trebala usmjeriti na tehnologiju koja u ranoj fazi pokazuje dobre rezultate u pogledu prilagodljivosti, izvedivosti i pouzdanosti inovativnih rješenja u gornjim dijelovima lanaca vrijednosti, a istodobno je usklađena s ciljevima održivosti.
Usto, bit će potrebno planirati prijelazno razdoblje tijekom kojeg se inovativna rješenja mogu primjereno proširiti na industrijske razmjere. 3.8.
Da bi se ta situacija mogla učinkovito svladati, tranzicijom se treba usredotočiti na stečeno znanje, već dostupne resurse i potencijalne sinergije koje mogu nastati.
Transformacija uključuje inovacije, izume, projektiranje, izgradnju i, ustvari, razvoj, no to ne bi samo po sebi trebalo značiti stvaranje nečeg novog. 3.9.
EGSO je svjestan ulaganja koje će ta tranzicija zahtijevati.
Mehanizam za oporavak i razvoj i NGEU ne trebaju se smatrati univerzalnim rješenjima.
Za transformaciju resursno i energetski intenzivnih industrija kako bi se mogle nositi s dvostrukom tranzicijom bit će potreban golem plan ulaganja kojim će se mobilizirati brojni dodatni izvori financiranja (npr. državne potpore, važni projekti od zajedničkog europskog interesa, nova vlastita sredstva za proračun EU-a, budući prihodi iz ETS-a EU-a, privatna ulaganja itd.).
U tu je svrhu nužno pomiriti industrijske i energetske politike s klimatskom politikom da bi se mobilizirala sva velika ulaganja koja su potrebna u tranziciji na gospodarski model s nultim stopama emisija ugljika.