6.4.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 152/117
1.7.
Na temelju nekoliko mišljenja (1) i stupa socijalnih prava, EGSO podupire mjere na razini EU-a i država članica usmjerene na poticanje suradnje među zdravstvenim sustavima, uz istodobno poštovanje vrijednosti EU-a kao što su dostojanstvo i pošteno tržišno natjecanje i čiji je cilj uzlazna konvergencija zdravstvenih i socijalnih sustava.
1.8.
Tijekom pandemije bili smo svjedoci nužnog povećanja, na nezapamćenoj razini, europske i državne aktivnosti usmjerene na pomaganje pojedinačnim poduzećima i pojedincima.
EGSO naglašava da je važan odmak od hitnih mjera prema produktivnim ulaganjima za uključiv i održiv oporavak u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju, među ostalim i kako bi se izbjegla opasnost da fiskalne i monetarne politike budu podložne velikim inflacijskim rizicima, koji bi mogli dovesti do stagflacije.
1.9.
EGSO pozdravlja napore koje Europska komisija ulaže u potporu kampanjama za nacionalnu medijsku pismenost u suradnji s Europskim opservatorijem za digitalne medije i sa Skupinom stručnjaka za medijsku pismenost, čime dodatno doprinosi borbi protiv dezinformacija, uključujući dezinformacije protiv cijepljenja koje izazivaju neutemeljene strahove i ozbiljnu štetu.
1.10.
Odbor zagovara napore za jačanje međunarodne suradnje i europskog utjecaja u međunarodnim institucijama.
EGSO ističe da svako slabljenje položaja i angažmana Europe u međunarodnim organizacijama otvara prostor drugim zemljama izvan EU-a da djeluju na način koji je nepovoljan za vrijednosti za koje se zalaže Europska unija.
2.
Opće napomene 2.1.
Početkom 2020. pandemija COVID-a 19 otkrila je neke od postojećih nedostataka zdravstvenog sektora, brojnih država i institucija EU-a, kao i nekih gospodarskih sektora.
Sve to doprinijelo je težini štete i socijalne neravnoteže.
2.2.
Komisija pozdravlja odluku Europske unije i njezinih institucija da tijekom pandemije neprestano ocjenjuju procese u pogledu nezabilježenog opterećenja zdravstvenih sustava i učinka na Europsku uniju općenito.
Komisija naglašava da bi to prethodno razdoblje isto tako trebalo ocijeniti kao hitni ispit demokracije i ujedinjenog djelovanja u EU-u.
2.3.
EGSO uzima u obzir goleme napore raznih institucija EU-a koje koordiniraju pomoć za cijepljenje, zatim nacionalnih institucija koje pružaju programe socijalne zaštite i potpore te poduzeća koja su učinila sve što je u njihovoj moći da zaštite svoje zaposlenike i poslovanje te koja su se suočila s izazovom postizanja brze normalizacije zapošljavanja i opskrbe osnovnim proizvodima.
Istodobno primjećujemo da još mnogo toga treba učiniti kako bi se osigurale potpuna stabilnost i ravnoteža na tržištu rada.
2.4.
EGSO naglašava kako je prva i glavna pouka koju smo iz ovoga izvukli to da, osobito u razdobljima regionalnih i/ili nadnacionalnih pandemija, moramo surađivati na europskoj razini kako bismo pronašli zajedničke alate za odgovor s aspekta zdravlja, no i kako bismo upravljali izvanrednim stanjem i podržali prelazak na ubrzan, no uključiv i održiv oporavak.
Odbor ističe pozitivni pristup europskih institucija koji se očituje u uspostavi novih i inovativnih financijskih instrumenata u skladu s pristupom koji se temelji na solidarnosti i zajedničkim interesima.
2.5.
Najgora moguća situacija bila bi izbijanje još jedne krize prije nego što se stanje potpuno stabilizira.
Stoga je prioritet Europske komisije neposredno poduzimanje mjera kako bi se izgradila otpornost gospodarskih, socijalnih i zdravstvenih sustava za budućnost.
EGSO je suglasan s tom strategijom i potrebom da se kritički sagledaju pouke te da se ojača upravljanje krizama u Europskoj uniji.
2.6.
Europska komisija navodi deset važnih pouka izvučenih iz pandemije, no samo ukratko spominje „nejednak učinak krize, pri čemu su ranjive skupine [te mala i srednja poduzeća] među najteže pogođenima”.
U preporukama se mora kritički pristupiti onome što je dosad učinjeno, onome što dobro funkcionira i onome što treba poboljšati.
2.7.
Dok se polako oporavljamo od krize, manjak radne snage u osnovnim „niskokvalificiranim” zanimanjima predstavlja veliki problem.
Kriza je razotkrila našu osjetljivost na fragmentaciju globalnih lanaca opskrbe i potrebu da ponovno razmotrimo industrijsku strategiju u pogledu proizvodnje osnovnih proizvoda.
(1)
SL C 13, 15.1.2016., str. 40., SL C 14, 15.1.2020., str.
1.