C 152/68
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
6.4.2022
3.6 Rahoituksen pohtiminen uudelleen 3.6.1 Rahoituslaitosten on analysoitava elintarvikejärjestelmiä alan erityispiirteiden näkökulmasta.
Elintarvikeyrityksiin ei voi soveltaa samoja kriteerejä kuin muiden alojen yrityksiin, niin kuin on pitkään tehty, koska lainan saanti ja sijoituksen tuotto eivät vastaa pitkän aikavälin kestävyyskriteereitä.
Tämä on vieläkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon elintarvikeyritysten keskimääräinen koko ja kestävän kehityksen yhä suurempi merkitys.
Pk-yritysten on vaikeampi löytää rahoitusta ja raportoida kestävyystuloksista.
3.6.2 Pk-yritysten kestävän rahoituksen näkökulmasta on syytä korostaa, että luokitukseen sovellettavat byrokraattiset ja monimutkaiset tekniset seulontakriteerit saattavat osoittautua esteeksi yrityksille ja etenkin pk-yrityksille, jotka haluaisivat siirtyä kestävyysajatteluun tai jatkaa sitä.
3.7 Kohteena pienet yritykset 3.7.1 Vastuuvelvollisuuskehykset ja seurantamekanismit soveltuvat yleensä hyvin suurille yrityksille.
Tämä pätee myös kestävyyteen.
3.7.2 Euroopan elintarvikejärjestelmä muodostuu pääasiassa pk-yrityksistä.
Se merkitsee, että tarvitaan tapauskohtaista tukea elintarvikeyritysten auttamiseksi siirtymävaiheessa.
Tukeen kuuluvat itsearviointivälineiden käyttöönotto, yritysten välisen verkostoitumisen edistäminen, yrittäjyyttä ja kestävää kehitystä koskevat koulutusohjelmat, toimijayhteisöjen perustaminen, hyvien käytäntöjen edistäminen, helpompi pääsy innovointiekosysteemeihin, verotukselliset ja taloudelliset kannustimet yritystoiminnan laajentamiseen sekä helpompi pääsy markkinoille ja markkinatietojen parempi saatavuus.
3.7.3 Tarjoamalla tukea ja ohjausta muun muassa tietoteknisen laitteiston ja ohjelmistoteknologian alalla voidaan tukea pk-yritysten kehittämistä ja niiden aseman vakiinnuttamista toimitusketjussa ja siten kestävän kehityksen tavoitteiden sisällyttämistä paremmin niiden strategioihin.
3.8 Vertailuanalyysi: itsearviointi, seuranta, sitoutuminen, vuoropuhelu 3.8.1 Itsearviointivälineet ovat ratkaisevan tärkeitä kaikille yrityksille Agenda 2030 -toimintaohjelmaan mukautumisen kannalta.
Tällaisten välineiden on tuettava kaikenkokoisia yrityksiä, asettamatta pienimpiä yrityksiä heikompaan asemaan.
3.8.2 Suurempia yrityksiä varten tarvitaan kattavampia ja standardisoidumpia lähestymistapoja, jotka mahdollistavat vertailun.
Pienemmille yrityksille on varmistettava yksilöllinen tuki.
Kun otetaan huomioon alan erityispiirteet, tiivis vuoropuhelu elintarvikejärjestelmän toimijoiden (yritykset, instituutiot, kuluttajat, innovoijat, sijoittajat) välillä on perustavan tärkeää.
3.9 Kansalaisten osallistuminen 3.9.1 Kun otetaan huomioon ruoan sosiaalinen rooli ja vaikutus ekologisesti ja sosiaalisesti kestävään kehitykseen, kansalaisia olisi kuultava, kun määritellään EU-, valtio- tai aluetason politiikkaa ja myös yritysten strategioita.
Kansalaisten osallistuminen on erityisen tärkeää paikallistasolla, jotta elintarvikkeet voidaan liittää läheisesti kuntien ja alueiden elämään (18).
Paikallinen elintarvikepolitiikka auttaa tässä myös, sillä siinä voidaan omaksua kokonaisvaltainen lähestymistapa ruokaan, hyödyntää paikallisia erityispiirteitä ja kannustaa toteuttamaan yhteiskehittämisaloitteita.
3.9.2 Leaderin (19) esimerkki osoittaa, että paikalliset toimintaryhmät voivat edistää tätä tehokkaasti.
Elintarvikepo­ liittisten neuvostojen perustaminen on toinen esimerkki, joka osoittaa, että kansalaisten osallistuminen johtaa kestävämpiin ratkaisuihin.
(18) (19)
ETSK:n lausunto aiheesta ”Kansalaisyhteiskunnan panos kattavan EU:n elintarvikepolitiikan kehittämiseen” (EUVL C 129, 11.4.2018, s.
18) ja ETSK:n lausunto ”Pellolta pöytään: kestäväpohjainen elintarvikestrategia” (EUVL C 429, 11.12.2020, s. 268).
https://enrd.ec.europa.eu/leader-clld_en