FI
C 152/30
Euroopan unionin virallinen lehti
6.4.2022
osuus työttömistä nuorista jää yleensä huomioimatta virallisissa tiedoissa, koska he joko jättävät hakematta työttömyys­ etuuksia tai eivät ilmoittaudu työvoimatoimistoihin ja hankkivat sen sijaan elantonsa näennäisesti itsenäisinä ammatinharjoittajina, alustatyöntekijöinä tai harmaassa taloudessa.
Näin ollen voidaan olettaa, että todelliset luvut voivat olla vielä Eurostatin ilmoittamia lukuja huonommat.
3.2 Lisäksi covid-19-kriisi on pahentanut entisestään työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien tilannetta.
Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia on Euroopassa, erityisesti Italian, Kreikan, Bulgarian ja Romanian kaltaisissa maissa, hälyttävän paljon, ja määrä on jälleen kasvussa koulunkäynnin keskeyttämisten, asianmukaisen ohjauksen puuttumisen, työpaikkojen menetysten ja työllistymismahdollisuuksien puuttumisen vuoksi.
Tämä heikossa asemassa olevien nuorten ryhmä on muita suuremmassa vaarassa syrjäytyä, ajautua köyhyyteen ja jäädä pysyvästi työelämän ulkopuolelle.
3.3 Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien ryhmä on laaja, ja siihen kuuluu monenlaisia ihmisiä, kuten työttömiä, koulunkäynnin keskeyttäneitä, heikossa asemassa olevia vastavalmistuneita, jotka eivät ole vielä löytäneet työpaikkaa, ja muita työelämän ulkopuolella eri syistä olevia nuoria.
Työttömät ovat vain yksi osa työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien laajempaa ryhmää, ja nämä kaksi ryhmää limittyvät eri aikoina ja eri maissa eri tavoin.
(8)
3.4 Se, että työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia on paljon, on suuri menetys talouksillemme ja yhteiskunnillemme.
Näiden ihmisten tyytymättömyys tai syrjäytyminen on myös suuri poliittinen riski demokraattisten yhteiskuntiemme vakaudelle.
Koulutus- ja sosiaalijärjestelmien kyvyttömyys ehkäistä tätä ilmiötä tai vähentää työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien määrää osoittaa, ettei yhtäläisiä mahdollisuuksia ole onnistuttu edistämään Euroopan laajuisesti sellaisilla tehokkailla toimintapolitiikoilla, joilla on laaja kannatus.
3.5 Nykyinen kriisi vaikuttaa erityisesti epätyypillisissä ja monimuotoisissa työsuhteissa toimiviin työntekijöihin (9) (satunnaistyö, palvelusetelillä maksettava työ, alustatalouden työ, keikkatyö, yhteisöllinen työ jne.)
(10), ja ikävä kyllä nuoret muodostavat valtaosan näissä työmuodoissa toimivien ryhmästä.
Tällaiset työt voivat olla matalapalkkaisia, niissä voi olla epäsäännölliset työajat, heikko työsuhdeturva ja vain vähän tai ei lainkaan sosiaalista suojelua (palkalliset lomat, eläke, sairausloma jne.), eivätkä ne useinkaan oikeuta työttömyysetuuksiin tai eri maissa käyttöön otettuihin lyhennettyä työaikaa koskeviin järjestelyihin.
(11) Kyseisenlaisia töitä on pääasiassa aloilla, joihin covid-19-pandemia on vaikuttanut erityisen voimakkaasti, kuten matkailu-, tukkukauppa-, vähittäiskauppa-, majoitus- ja elintarvikealoilla.
(12) Toisaalta uudet työnteon muodot voivat tarjota mahdollisuuden maaseudulla tai syrjäisillä alueilla asuville nuorille, myös vammaisille nuorille, sekä opiskelijoille ja nuorille vanhemmille, ja niissä tuleekin taata kohtuullinen palkka ja sosiaaliturva.
3.6 Kansallisissa elpymis- ja palautumissuunnitelmissa olisi määriteltävä ja huomioitava myös muut työllistymistä haittaavat esteet, jotka voivat liittyä esimerkiksi liikkumismahdollisuuksiin, digitaaliseen lukutaitoon, terveyteen ja asunnon tai sosiaaliturvan puutteen takia epävarmoihin elinoloihin.
ETSK katsoo, että jäsenvaltiot voisivat seurata näitä nuorten työmarkkinoillepääsyn esteitä laadullisesti ja määrällisesti ja esittää kansallisissa elpymis- ja palautumissuunnitelmissaan konkreettisia ehdotuksia niiden poistamiseksi.
4.
Erityistä 4.1 Covid-19-pandemian jälkeinen elpyminen olisi nähtävä mahdollisuutena.
Kriisi on ravistellut taloutta ja myös työmarkkinoita.
4.2 Kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat tarjoavat ennennäkemättömän tilaisuuden edistää ja tukea muutosta.
Tähän tilaisuuteen on tartuttava osallistavalla hallinnolla, joka edellyttää vuoropuhelua, avoimuutta ja läpinäkyvyyttä.
Kansallisista elpymis- ja palautumissuunnitelmista rahoitettaviin toimenpiteisiin olisi otettava mukaan paikallisviran­ omaiset, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunta nuorisojärjestöjä unohtamatta, jotta saadaan luotua osallistava hallintotapa, jonka avulla voidaan saavuttaa yhteisymmärrys kyseisistä suunnitelmista ja varmistaa, että niihin luotetaan ja niitä pidetään oikeudenmukaisina.
(8) (9) (10) (11) (12)
Konle-Seidl, R. ja Picarella, F. (2021), Youth in Europe: Effects of COVID-19 on their economic and social situation, Euroopan parlamentti, Luxemburg.
https://www.eurofound.europa.eu/topic/non-standard-employment https://www.eurofound.europa.eu/publications/blog/new-forms-of-employment-in-europe-how-new-is-new Eurofound (2021), COVID-19: Implications for employment and working life, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.
Spasova, S., Bouget, D., Ghailani, D. ja Vanhercke, B. (2017), Access to social protection for people working on non-standard contracts and as self-employed in Europe.