FI
6.4.2022
Euroopan unionin virallinen lehti
C 152/113
2.7 Kyseisessä kehyksessä säädetään lisäksi, miten kyky kattaa tappioita ja vahvistaa pääomapohjaa olisi kohdennettava kriisinratkaisun kohteena olevien konsernien sisällä (”sisäinen MREL-vähimmäisvaatimus”).
Pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin mukaan sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksen piiriin hyväksyttävien rahoitusvälineiden on pääsääntöisesti oltava kriisinratkaisun kohteena olevan yhteisön eli tyypillisesti emoyrityksen hallussa.
2.8 Euroopan pankkiviranomainen (EPV) on alkuvuodesta 2020 alkaen työstänyt teknisten sääntelystandardien luonnosta vähentämisjärjestelyn pohjalta pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivissä annetun toimeksiannon ja asiaa koskevissa kansainvälisissä standardeissa annettujen suositusten mukaisesti (1).
EPV:n kehittämän vähentämisjärjestelyn mukaan sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksen kattamiseen hyväksyttävät instrumentit, jotka tytäryritykset laskevat liikkeeseen kriisinratkaisun kohteena olevalle yhteisölle väliyhtiönä toimivan emoyrityksen välityksellä, olisi kokonaisuu­ dessaan vähennettävä väliyhtiönä toimivan emoyrityksen omasta sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksen kattamiseen käytettävästä kapasiteetista.
2.9 EPV päätyi siihen, että pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin vaatimuksia ei voitaisi täyttää ilman lisäsäännöksiä, jotka olisi sisällytettävä tason 1 tekstiin.
Sen lisäksi, että on tarpeen ottaa käyttöön sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksen kattamiseen hyväksyttävien instrumenttien välillinen merkitseminen, on havaittu joitakin muita kriisinratkaisuun liittyviä ongelmia sen jälkeen, kun tarkistettu TLAC-/MREL-kehys tuli voimaan vuonna 2019.
Ongelmat liittyvät lähinnä sellaisten G-SII-konsernien sääntelyyn, joihin sovelletaan MPE-kriisinratkaisustrategiaa, mukaan lukien ne MPE-konsernit, joilla on tytäryrityksiä kolmansissa maissa.
Vakavaraisuusasetuksessa ei esimerkiksi tällä hetkellä täsmennetä, kattavatko TLAC-standardiin tehdyt mukautukset, jotka koskevat sellaisia G-SII-laitoksia, joihin sovelletaan MPE-kriisinratkaisustrategiaa, myös kolmannessa maassa sijaitsevat G-SII-laitoksen tytäryritykset.
2.10 Vakavaraisuusasetuksen tiettyihin kriisinratkaisuun liittyviin näkökohtiin on tehtävä joitakin kohdennettuja muutoksia edellä mainittujen kysymysten ratkaisemiseksi.
Erityisesti sellaisten G-SII-konsernien sääntelykohtelu, joihin sovelletaan MPE-kriisinratkaisustrategiaa, mukaan lukien MPE-konsernit, joilla on tytäryrityksiä kolmansissa maissa, on saatettava paremmin vastaamaan TLAC-standardissa esitettyä kohtelua.
Tämä auttaisi varmistamaan, että kriisinratkaisun yhteydessä kukin kyseisiin G-SII-laitoksiin kuuluva kriisinratkaisun kohteena oleva yhteisö ja konserni voi jatkaa kriittisten toimintojen suorittamista ilman leviämisriskiä.
2.11 Ehdotetut muutokset eivät muuttaisi kehyksen kokonaisrakennetta, vaan niillä varmistettaisiin TLAC-standardin ja MREL-vähimmäisvaatimuksen asianmukainen soveltaminen.
2.12 Näillä vakavaraisuusasetukseen ehdotetuilla muutoksilla voi olla keskeinen rooli laitoksen purkamis- tai uudelleenjärjestämismahdollisuuksien parantamisessa.
Koska vastaavia säännöksiä sovelletaan jo unionissa, ehdotetut muutokset olisi tehtävä viipymättä.
Nopeutetun hyväksymisen tarvetta lisää se, että pankkikonsernit tarvitsevat selvyyden mekanismista, jotta ne voivat päättää, miten ne voivat parhaiten ennakoida sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksensa kattamiseen tarvittavan kapasiteetin, kun otetaan huomioon, että yleinen MREL-vähimmäisvaatimuksen noudattamisen määräaika on 1. tammikuuta 2024 ja sitovat välitavoitteet on saavutettava 1. tammikuuta 2022 mennessä.
2.13 Nyt esitettyyn ehdotukseen ei liity erillistä vaikutustenarviointia, koska ehdotuksella ei muuteta vakavaraisuus­ asetuksen perusnäkökohtia vaan pyritään lähinnä selventämään oikeudellista suhdetta kahden voimassa olevan EU:n lainsäädännön välineen, vakavaraisuusasetuksen ja pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin, välillä sisällyttämällä suoraan vakavaraisuusasetukseen erityiskohtelu sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksen kattamiseen hyväksyttävien instrumenttien välillistä merkitsemistä varten.
Tällaisilla selvennyksillä varmistettaisiin, että nämä kaksi tiiviisti toisiinsa liittyvää kehystä pysyvät pitkälti yhteneväisinä.
2.14 Tämä puolestaan mahdollistaisi sen, että laitokset voisivat edelleen laskea, ilmoittaa ja julkistaa vain yhden kokonaisriskin määrän ja yhden vastuiden kokonaismäärän sekä vakavaraisuusasetusta että pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiiviä sovellettaessa, jolloin vältetään tarpeetonta monimutkaisuutta.
Tähän sisältyy mahdollinen tarve laskea liikkeeseen lisää MREL-vähimmäisvaatimuksen kattamiseen hyväksyttäviä instrumentteja sisäisen MREL-vähimmäis­ vaatimuksen noudattamiseksi, kuten lainsäätäjät ovat tarkistettuun pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiiviin kirjanneet. 3.
Erityistä 3.1 Kriisinhallintaryhmien kriisinratkaisustrategioissa soveltamat lähestymistavat voidaan jakaa karkeasti kahteen ryhmään: SPE-malli, jossa yksi kansallinen kriisinratkaisuviranomainen kohdentaa kriisinratkaisuvaltuuksien nojalla toimia
(1)
Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä, Guiding Principles on the Internal Total Loss-absorbing Capacity of G-SIBs (”Internal TLAC”), 6.7.2017.
Kyseisessä järjestelyssä tytäryrityksen liikkeeseen laskemat ja väliyhtiönä toimivan emoyrityksen merkitsemät instrumentit, jotka voidaan hyväksyä sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksen kattamiseen, vähennettäisiin kokonai­ suudessaan väliyhtiönä toimivan emoyrityksen liikkeeseen laskemista hyväksyttävistä instrumenteista, kun lasketaan, täyttääkö se oman sisäisen MREL-vähimmäisvaatimuksensa.