ET
6.4.2022
Euroopa Liidu Teataja
C 152/3
3.2.
Kuigi paljud räägivad ikka veel veebis ja väljaspool veebi paiknevatest müügikanalitest, lõimivad kõige edukamad ettevõtjad sujuvalt nii veebikeskkonnad kui ka veebivälised keskkonnad ühtseks omnikanaliks, pakkudes seeläbi tarbijaile terviklahendust.
See suurendab omakorda konkurentsi eri ärimudelite vahel ning suurendab tarbijate valikuvõimalusi ja läbipaistvust, töökohtade loomist ja majanduskasvu. 3.3.
Üks peamisi probleeme, millega jaemüügisektor silmitsi seisab, on internetis võrdsete võimaluste puudumine võrreldes kolmandate riikide kauplejatega.
Mõnda neist probleemidest on juba käsitletud komisjoni erinevates algatustes.
Meedias on korrapäraselt ilmunud teateid selle kohta, et kolmandate riikide kauplejate poolt veebis müüdud tooted ei vasta ELi eeskirjadele, või need on lausa ebaturvalised või ohtlikud.
See tekitab ebaausa konkurentsi ELi kauplejatele, kes järgivad liidu eeskirju, mille kohaselt peavad tarbijatele müüdavad tooted olema ohutud ja tuleb austada tarbijate õigusi.
Probleemi süvendab turujärelevalve ja tollikontrolli puudulikkus, millele lisanduvad õigusnormide täitmisega seotud suured kulud seaduskuulekate kauplejate jaoks.
Tarbijate jaoks on raske seista vastu kiusatusele osta madalama hinnaga kaupu.
Ühe 2020. aastal läbi viidud uuringu kohaselt on peaaegu 70 % ELi tarbijatest, kes sooritavad piiriüleseid oste, ostnud tooteid Hiinast – 2014. aastal oli see näitaja ligikaudu 15 % (1). 3.4.
Jae- ja hulgimüüjad teevad uuendusi, kohanevad muutustega ja katsetavad, et uurida uusi tooteid, teenuseid ja ärimudeleid, et pidada sammu klientide nõudmistega.
Rohkem kui kaks kolmandikku jaemüüjatest ei olnud enne COVID-19 veebis aktiivne ning pandeemia on näidanud, kui oluline on eri müügikanalite kasutamise strateegia paljude ettevõtjate, iseäranis VKEde – kuid mitte ainult nende – ellujäämiseks. 3.5.
Digitaalne innovatsioon suurendab Euroopa konkurentsivõimet kogu maailmas.
Juba iga teine tarbija Euroopas teeb oma ostud veebis, kulutades kokku 424 miljardit eurot aastas (2), ent internetis tehtud ostud varieeruvad märkimisväärselt tooteliikide lõikes.
Praegu ostab 15 % klientidest kaupu piireüleselt ja vaid 7 % VKEdest müüvad kaupu väljaspool oma auskohariiki.
Euroopa vajab jaemüügisektori jaoks usaldusväärset ja laiahaardelist digipoliitikat, et kasutada ära võimalusi ja tagada, et sellesse protsessi oleks kaasatud kõik ettevõtjad, et paraneksid nende töötajate töötingimused ja et tarbijad tajuksid jaemüügi digiülemineku selget kasu kogu Euroopas ning samas säiliks tarbijakaitse kõrge tase kõikides müügikanalites.
4.
Rohepööre 4.1.
COVID-19 kriis tõi esile tarbijate suurenenud nõudluse kestlike toodete ja ettevõtlusviiside järele.
Jaemüüjad ja hulgimüüjad tegutsesid olulise ühenduslülina lõpptarbijate jaoks, mängides olulist rolli nõudluse prognoosimisel ja ergutamisel kestlikumate, ringlussevõetavate ja/või korduskasutatavate toodete ja pakendite järele.
Jae- ja hulgimüüjad on juba mitmeid aastaid aktiivselt tegelenud kestliku tarbimise toetamise ja CO2 heite vähendamisega oma tootmisprotsessides ja tarneahelates.
Sektoris rohepöörde edendamisel tuli neil aga seista silmitsi kõrgete püsikulude ja madalate kasumimarginaalidega. 4.2.
Jaemüügisektor annab suure panuse jäätmete kogumisse ja ringlussevõttu.
Laiendatud tootjavastutuse süsteemid põhinevad konkreetse jäätmevoo mahul, mille ettevõtja viib turule, kus nad tegutsevad.
See vastutus ei ole nii selge, kui ELi turule toovad tooteid kauplejad, kelle asukoht ei ole ELis, või kui tarbijad teevad seda otseimpordi kaudu.
Sellistel juhtudel toimub jäätmevoogu sisenevate tootejäätmete ringlussevõtt või eemaldamine Euroopa jaemüüjate kulul.
Nende hulka kuuluvad ka jäätmed, mille on tekitanud kolmandate riikide käitajad, kes ei maksa midagi.
Vaja on teha tihedamat koostööd elektri- ja elektroonikaseadmete romude süsteemide (WEEE) ja väljaspool ELi registreeritud, veebimüügiga tegelevate müüjate vahel, ühtlasi on vaja astuda samme, et teavitada neid ettevõtjaid laiendatud tootjavastutuse süsteemidest tulenevatest kohustustest.
Tarbijate teadlikkus ringlussevõtu protsessidest ja nende kuludest on samuti ülioluline, et muuta veebist ostude tegemise mõju läbipaistvamaks.
5.
Oskused 5.1.
Komitee toetab jae- ja hulgimüügisektori sotsiaalpartnerite – UNI Europa ja EuroCommerce’i – 8. aprilli ühisavaldust, milles pooldatakse Euroopa kaubanduspakti (3).
Selles dokumendis rõhutatakse COVID-19 kriisi enneolematut mõju jae- ja hulgimüüjate elujõulisusele ning nende tööjõu vastupanuvõimele.
Sotsiaalse partnerluse traditsioon ja kohandatud töökorralduse levik nendes sektorites, mille aluseks on tihti kollektiivlepingud, võimaldasid ettevõtjatel tõhusalt toime tulla ootamatute ja äärmuslike muudatustega kohanemisel nn uues normaalsuses.
Sotsiaalpartnerid tegid ELile ja valitsusasutustele ettepaneku Euroopa kaubanduspakti vastuvõtmiseks, et aidata sektoril parandada oma pikaajalist vastupanuvõimet sihipäraste toetusmeetmete ning digi- ja rohepöörde kiirendamise kaudu.
(1) (2) (3)
„E-commerce in Europe“, 2020.
https://www.eurocommerce.eu/about-us/the-narratives.aspx.
8. aprill 2020 – UNI Europa ja EuroCommerce’i ühisavaldus.