C 152/46
ET
Euroopa Liidu Teataja
6.4.2022
tugevama ühtse turu loomiseks tehtavaid jõupingutusi peavad toetama tugevad partnerlussuhted ELi, liikmesriikide, sotsiaalpartnerite, tööstuse ja teiste asjaomaste sidusrühmade vahel.
Majanduse taastamise strateegiaga tugevdatakse ka õiglase ülemineku mehhanismi, mille abil toetatakse piirkondi, mis sõltuvad ressursi- ja energiamahukatest tööstusharudest ning kus toimuvad struktuurimuutused.
3.
Üldised märkused 3.1.
ELi taastekava moodustab tähtsa osa kestlikust üleminekust vähese CO2 heitega ja digitaliseeritud majandusele ning toob esile asjaolu, et ELi kaksikülemineku ambitsioon nõuab lisaks poliitilisele pühendumisele ja/või kuldreeglitele ka poliitilise vastutuse võtmist.
Komitee nõustub kavandatavate peamiste juhtvaldkondadega, mis suunavad investeeringud ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks kõige asjakohasematesse valdkondadesse, tagades samal ajal, et saavutatakse kliimaeesmärgid, mis seati ELi õigusaktides 2030. aastaks (kasvuhoonegaaside heitkoguste (KHG) vähendamine vähemalt 55 % võrreldes 1990. aastaga) ja 2050. aastaks (kasvuhoonegaaside netonullheide). 3.2.
Pandeemia tõttu on vaja leida ühine tee, kus eeskirjad on globaalselt määratletud ja kõigis piirkondades ühesuguselt rakendatud, ennetades seega ressursside erinevast jaotamisest tulenevat killustatuse ohtu.
Pandeemiast tulenev kriis ja vajadus minna üle kestlikule, vastupidavale ja paindlikule majandusele võivad olla ELi jaoks suurepärane võimalus määratleda eeskirjad, mis tagavad ELis võrdsed tingimused. 3.3.
Selleks tuleks hoolikalt hinnata ressursi- ja energiamahukate tööstusharude praegust ebakindlat olukorda, ning ka seda, kuidas nende tingimuste edasikestmine võib mõjutada Euroopa majandust tervikuna.
Meeles tuleks pidada ressursi- ja energiamahuka tööstuse panust ELi sisemajanduse koguprodukti (SKP) ning ka asjaolu, et tegemist on innovatsiooni eestvedajaga.
Lisaks sellele loob see sektor kvaliteetseid töökohti ja panustab ühiskonna kui terviku pikaajalisse heaolusse.
Kindlad avalikud teenused vajavad tõuget erasektorist.
Komitee tunneb siiski muret mõne juba heaks kiidetud riikliku taasteja vastupidavuskava ebatäpsuse pärast ressursi- ja energiamahukate tööstusharude puhul, sest investeeringud suunatakse mõnikord teistesse majandussektoritesse. 3.4.
Lisaks tuleks arvestada tõuget, mille ressursi- ja energiamahukad tööstusharud võivad anda teadus- ja arendustegevusele, sest see on oluline valdkond, kus innovatsioon jõuab laborist tööstusesse. 3.5.
Ressursi- ja energiamahukad tööstusharud on potentsiaalselt ühed suurematest panustajatest tööstuslikku üleminekusse, mis tagab vähese CO2 heitega Euroopa.
Tööstus peaks suurendama oma jõupingutusi vähese CO2 heitega tootmisprotsesside väljatöötamiseks ja kasutuselevõtuks ning edendama neid piki keerulisi tarneahelaid.
Ilma selle sise- ja välistööta on raske saavutada Pariisi kokkuleppes määratletud olulisi, kuid ambitsioonikaid eesmärke ja ELi seatud eesmärke. 3.6.
Automatiseerimine ja digitaliseerimine on selle tööstusliku ülemineku saavutamisel kesksel kohal.
Kuid mõisteid ei tohiks segi ajada: ümberkujundamine on eesmärk, digitaliseerimine aga vaid tööriist.
Digilahenduste rakendamine optimeerib inimeste mõtlemist, otsuste tegemist ja tulemuste saavutamist: kuigi digitaliseerimine peab olema taaste- ja vastupidavusrahastu prioriteet, tuleks keskenduda sellele, kuidas need vahendid võimaldavad tõhusamalt läheneda meie ees seisvatele probleemidele. 3.7.
Digiüleminek nõuab katse- või laboriskaalal tõestatud tehnoloogiate arendamist tööstuslikus mastaabis.
Selleks peaksid avaliku ja erasektori partnerlused keskenduma teadus- ja arendustegevusele ning innovatsioonile.
Investeeringud peaksid keskenduma tehnoloogiale, mis näitab varakult uuenduslike lahenduste skaleeritavust, teostatavust ja usaldusväärsust väärtusahelate ülemistes osades, olles samal ajal kooskõlas kestlikkuse eesmärkidega.
Lisaks on vaja kavandada üleminekuperiood, kus uuenduslikke lahendusi saaks nõuetekohaselt tööstuslikule mastaabile laiendada. 3.8.
Selle olukorra tulemuslikuks lahendamiseks peaks üleminek keskenduma juba olemasolevale oskusteabele, ressurssidele ja võimalikule tekkivale sünergiale.
Üleminek hõlmab innovatsiooni, leiutamist, disaini, ehitust ja tegelikult ka arengut, kuid see ei tohiks tingimata tähendada millegi uue loomist. 3.9.
Komitee on teadlik selleks üleminekuks vajaliku investeeringu suurusest.
Taaste- ja vastupidavusrahastut ja Euroopa Liidu taasterahastut ei tohiks pidada olukorda lahendavaks imerohuks.
Ressursi- ja energiamahukate tööstusharude ümberkujundamine kaksiküleminekuga toimetulekuks nõuab ulatuslikku investeerimisplaani, mis koondab mitmeid täiendavaid rahastamisallikaid (nt riigiabi, üleeuroopalist huvi pakkuvad tähtsad projektid, ELi eelarve uued omavahendid, ELi heitkogustega kauplemise süsteemi tulevased tulud, erainvesteeringud jne).
Selleks, et panna liikuma kõik CO2-vabale majandusmudelile üleminekuks vajalikud tohutud investeeringud, on oluline viia tööstus- ja energiapoliitika kooskõlla kliimapoliitikaga.