6.4.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 152/119
4.5.
Pandeemiast põhjustatud kriis on näidanud, et tervishoiutöötajatest on puudus.
Komitee kordab, et erilist tähelepanu tuleb pöörata nende töötingimuste, sealhulgas palga, hariduse, ümber- ja täiendusõppe ning lapsehoiuteenuse kättesaadavuse parandamisele, tagades kõrgeimad võimalikud ohutusstandardid ning kindlustades kõigile kutsealadele, sealhulgas tervishoiusektoris, võimaluse elada, liikuda ja töötada vabalt kogu ELis (3).
Kuna 76 % ELi tervishoiutöötajatest ja 84 % ELi meditsiiniõdedest on naised, on vaja soorolle ümberkujundavat poliitikat, et kõrvaldada täistööajaga töötamise ees seisvad takistused, vähendada soolist palgalõhet, edendada töötajate hoidmist tervishoiusektoris ning toetada juurdepääsu ametialasele arengule ja juhtivatele ametikohtadele.
Töötatakse välja erimenetlused, et kriitilistes olukordades oleks võimalik värvata meditsiinitöötajaid kiirelt ja turvaliselt väljaspool Euroopa Liitu asuvatest riikidest.
4.6.
Seoses ELi töötervishoiu ja tööohutuse strateegilise raamistikuga aastateks 2021–2027 kiidab komitee Euroopa Komisjoni tungivat soovitust liikmesriikidele tunnistada COVID-19 kutsehaiguseks, kuid rõhutab vajadust vaadata see soovitus läbi, et hõlmata kõik töötajad, kes puutuvad nakkusega kokku ilma piisava kaitseta, sealhulgas liikuvad ja võõrtöötajad ning ohtlike töötingimuste ja ebasanitaarsete elamistingimustega hooajatöötajad.
4.7.
Komitee jälgib tähelepanelikult Euroopa terviseliidu rakendamist ning soovitab arvesse võtta inimtervise vahelist seost.
See koostöö tõstab esile ka asjaolu, et pandeemiate piiriülese iseloomu tõttu saab tõhus ja edukas olla ainult ühtne, hästi koordineeritud tegevus, mis põhineb ühisel tunnustamisel.
4.8.
COVID-19 pandeemia ajal valitses Euroopas kliiniliste uuringute killustatud ja kooskõlastamata käsitlusviis.
Komitee märgib, et üleeuroopaline käsitlusviis võimaldab ühtlustada kliiniliste uuringute menetlusi ja protsesse, eelkõige uute ravimikandidaatide katsetamist tõhusate ja kättesaadavate ravimeetodite leidmiseks.
Siin võib lahenduseks olla ulatuslik Euroopa kliiniliste uuringute platvorm.
4.9.
Teadusuuringute andmete ja tervishoiuteenuste kasutamise statistika kohaselt võib COVID-19 kriis põhjustada psühholoogiliste riskide märkimisväärset kasvu, mis omakorda võib suurendada ka psühhosomaatiliste haiguste levikut.
Selle uue haigestumuse nähtusega ja pikaajalise COVIDi sündroomi seni veel vähe uuritud mõjuga tuleb arvestada kõigi ELi liikmesriikide tervishoiusüsteemides.
4.10.
Pandeemiate ennetamine, nendeks valmistumine ja neile reageerimine on Euroopa prioriteedid.
Komitee on seisukohal, et EL peaks jätkuvalt reageerima kriisile järjekindlalt ja üleilmselt, eelkõige COVAXi mehhanismi kaudu, aga ka uute ravimikandidaatide ja ravimeetodite abil, ning tugevdama ja toetama ülemaailmset terviseohutuse struktuuri.
See peab samuti tugevdama ELi rolli Maailma Terviseorganisatsioonis.
Et vastata eeskätt arenguriikide pakilistele vajadustele, palub komitee komisjonil juhtida Euroopa tasandil avatud arutelu ajutise TRIPS-erandi üle, mida kohaldataks COVID-19 vaktsiinide, ravi ja testide suhtes, et oleks võimalik suurendada ülemaailmset vaktsiinitootmist ja vähendada kulusid, et tagada kogu maailmas kõigi inimeste juurdepääs neile.
4.11.
Seoses esimeste kogemustega, mis on sõnastatud komisjoni teatises tervise kohta, leiab komitee, et on jäetud märkimata tervisehäiretega toimetulekuks vajalike sekkumiste ja teenuste kättesaadavuse ebaühtlus, vajalikul viisil keskendumata haavatavatele elanikkonnarühmadele.
COVID-19 kriis on seda mitmeski mõttes ainult võimendanud.
Võrdne juurdepääs teenustele ja nende kättesaadavus ei peaks olema ainult hindamiskriteerium, vaid see võib päästa elusid.
5.
Sotsiaalsed ja ühiskondlikud aspektid 5.1.
2021. aastal süvenes naiste ja meeste ebavõrdsus kogu Euroopas, eelkõige COVID-19 pandeemiaga kaasnenud naistevastase vägivalla juhtumite murettekitava sagenemise tõttu.
Liikumispiirangud ja isolatsioonimeetmed on loonud soodsa keskkonna väärkohtlejate sunnipõhisele kontrollile ohvrite üle ning viinud naiste ja tüdrukute vastu suunatud füüsilise, psühholoogilise ja seksuaalse vägivalla juhtumiteni, kusjuures ohvrite juurdepääs tugiteenustele on piiratud.
Seda on nimetatud nn varipandeemiaks.
Komitee kutsub Euroopa Komisjoni üles võtma vastu tervikliku raamistiku naiste- ja tüdrukutevastase vägivalla kõigi vormide ennetamiseks ja tõkestamiseks feministlikust, sootundlikust ja valdkonnaülesest perspektiivist, tagamaks et tuleviku tervishoiukriiside korral suudetakse varipandeemia ära hoida.
(3)
ELT C 286, 16.7.2021, lk 109.