C 152/106
ET
Euroopa Liidu Teataja
6.4.2022
1.7.
ELi-väliste roheliste võlakirjade emitentide küsimuses on komitee arvamusel, et nende juurdepääs ELi kapitaliturgudele ja vastupidi peaks põhinema jurisdiktsioonide taksonoomiate ülemaailmsel ühtlustamisel.
See on komitee hinnangul eriti oluline, kuna EL ei suuda üksi lahendada keskkonnaalaseid, näiteks kliimamuutustega seotud probleeme.
Kui kolmandate riikidega ei leita taksonoomiate ühtlustamisel mingitki ühisosa, ei saa komisjoni kavandatavast roheliste võlakirjade vabatahtlikust standardist tõenäoliselt ülemaailmse roheliste võlakirjade turu standardit.
Kestliku rahanduse rahvusvahelisel platvormil (International Platform on Sustainable Finance, IPSF) peaks olema keskne roll selle ühise aluse loomisel, toimides poliitikakujundajate vahelise dialoogi foorumina.
1.8.
Samuti kiidab komitee heaks ELi taksonoomia raames kehtestatud nõudmise, et investeeringud peavad vastama olulise kahju ärahoidmise põhimõttele ning järgima minimaalseid kaitsemeetmeid, kuna jätkuvalt peab sotsiaalse kaitse ning inim- ja töötajate õiguste kaitse kõrval olema esmatähtsal kohal rohepööre.
See võib siiski piirata taksonoomia ühtlustamist kolmandate riikidega, eelkõige juhul, kui vastav jurisdiktsioon ei järgi olulise kahju ärahoidmise põhimõttega seotud kriteeriume, näiteks ei tunnusta õigust kollektiivläbirääkimistele.
Selleks teeb komitee ettepaneku luua sotsiaalpartnerite osalusel spetsiaalne järelevalvekomitee, et jälgida roheliste võlakirjade turu dünaamikat.
2.
Üldised märkused 2.1.
Euroopa Komisjon esitas 6. juulil 2021 uue määruse ettepaneku Euroopa roheliste võlakirjade vabatahtliku standardi kohta.
Määruse ettepanekuga püütakse muuta ELi finantssüsteem kestlikumaks, luues rohelistele võlakirjadele n-ö kuldse standardi, mida oleks võimalik teiste turustandarditega võrrelda ja potentsiaalselt ka ühildada.
2.2.
Roheliste võlakirjade standardid võiksid kasutada kõik roheliste võlakirjade emitendid, sh era-, avaliku sektori ning riikidest emitendid, ning selle kohaldamisalasse kuuluksid ka ELi-välised emitendid.
2.3.
Kavandatava raamistikuga luuakse vabatahtlik standard, milles määratletakse, millistel tingimustel saavad ettevõtted ja riigiasutused kasutada rohelisi võlakirju, et koguda kapitaliturgudel vahendeid projektide rahastamiseks.
2.4.
Standardiga nõutakse, et emitendid eraldaksid kogu emiteerimistulu võlakirja lunastustähtajaks tegevusele, mis vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu ELi taksonoomiamääruses (EL) 2020/852 (1) kehtestatud nõuetele.
Sellega sätestatakse majandustegevuse keskkonnaeesmärgid, sõelumiskriteeriumid ning tulemuslikkuse tasemed.
Majandustegevust käsitletakse nõuetele vastavana, kui see: a) aitab oluliselt kaasa ühe või mitme keskkonnaeesmärgi saavutamisele; b) ei tekita olulist kahju teistele keskkonnaeesmärkidele ja c) toimub sotsiaalseid ja juhtimisalaseid kaitsemeetmeid rakendades.
2.5.
Euroopa rohelised võlakirjad aitaksid rahastada pikaajalisi (kuni kümneaastaseid) projekte, tingimusel, et kõnealused projektid on kooskõlas taksonoomiamääruse keskkonnaeesmärkidega.
2.6.
Euroopa rohelised võlakirjad peavad läbima välise hindamise, et tagada nende vastavus ülaltoodud nõuetele, eelkõige mis puudutab projektide kooskõla taksonoomiaga.
Ettepaneku kohaselt registreeritakse välised hindajad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) juures ning nad peavad pidevalt vastama registreerimise tingimustele.
2.7.
Kui taksonoomiamääruse raames ette nähtud ELi taksonoomia tehnilised sõelumiskriteeriumid muutuvad pärast võlakirjade emiteerimist, võimaldab ettepanek emitentidel veel viie aasta vältel täita varasemaid kriteeriume.
Komitee on siiski seisukohal, et kui võlakiri liigitatakse emiteerimisel „roheliseks“, ei tohiks tulu jaotamise eeskirju muuta.
Praktikas tähendab see, et kuigi taksonoomia sõelumiskriteeriumid muutuvad ja võlakiri ei vasta enam uutele kriteeriumidele, peaks see jääma „roheliseks“ kuni selle lunastustähtajani.
See peaks aitama suurendada roheliste võlakirjade turgude stabiilsust.
2.8.
Ettepaneku eesmärk on suurendada investorite usaldust ja kaitsemeetmeid ning vähendada ohtu, et roheliste võlakirjadega rahastatavad projektid ei saavuta sihiks seatud keskkonnaeesmärke.
Selliste võlakirjade emitentidelt nõutakse regulaarset aruandlust.
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2020. aasta määrus (EL) 2020/852, millega kehtestatakse kestlike investeeringute hõlbustamise raamistik ja muudetakse määrust (EL) 2019/2088 (ELT L 198, 22.6.2020, lk 13).